132 



Marekattene skreg og skabede sig. De holdt sig dog stadig i en 

 passende Afstand, saa vi fik ikke Ram paa dem. 



Efter fem Timers Marsch begyndte Skoven at blive tyn- 

 dere, og vi kom til en med kort Græs og alle Slags Urter be- 

 vokset Plads med et Vandhul i Midten. Vi havde endelig naaet 

 det højeste Punkt af Passet. Her vilde vi nu slaa Lejr og blive 

 nogen Tid. Talrige Spor baade af Elefanter og Bøfler viste, at 

 disse Dyr plejede at slukke deres Tørst i Mudderhullet. Paa 

 Turen herop havde vi ogsaa flere Steder iagttaget gamle Spor 

 af Bjerggorillaer. Jeg begyndte derfor at nære et ganskevist 

 svagt Haab om at faa Lejlighed til yderligere at indlemme et 

 eller maaske flere af disse sjældne Dyr i Samlingerne af Vul- 

 kanverdenens ejendommelige Dyreliv. 



Vor Lejr var beliggende i en Højde af cirka 3,600 Meter 

 over Havet, og Klimaet heroppe var alt andet end behageligt. 

 Man havde svært ved at forestille sig, at man befandt sig 2 " 

 syd for Ækvator. Kold Regn eller Taage hørte til Dagens 

 Orden, og vi var ikke længe om at finde vores tykkeste Tøj 

 frem — vi havde ikke for meget af det. Navnlig om Natten 

 var det nederdrægtig koldt. For det meste sov man dog godt 

 trods Kulden. Jagten heroppe var forbundet med store Van- 

 skeligheder og meget anstrengende, thi Bjergskraaningerne er 

 gennemskaaret af en Mængde stejle og dybe Kløfter. Hertil 

 kommer den tætte Vegetation af alle mulige, ofte mandshøje 

 Vækster og Slyngplanter, der har viklet sig sammen til ét Vild- 

 nis, saa man vil forstaa, hvor store Vanskeligheder der var at 

 overvinde. Men overvindes skulde de. Det gjaldt Udforsk- 

 ningen af en yderst interessant Egn ; og de Samlinger, som det 

 lykkedes os at medbringe, er, det tør jeg nok paastaa, baade 

 repræsentative og nogenlunde udtømmende. Naturlivis var det 

 særlig vanskeligt at jage de store firbenede Dyr, thi det er 

 svært uden Støj at snige sig frem gennem Slyngplanter og 

 Nælder eller ad glatte og af stadige Regnskyl opblødte Bjerg- 

 skraaninger. Elefanter, Bøfler, Gorillaer, Skovsvin, Kratbukke, 

 Leoparder samt de smaa Dykkerantiloper var det navnlig, Jag- 

 ten gjaldt. Blandt Fuglene var Honningfuglene (Nectariniidæ) 

 de talrigst forekommende, og der fandtes flere Arter af dem. 



Saa snart vi var kommet nogenlunde i Orden i Lejren, tog 

 vi energisk fat paa en Forøgelse af vore Samlinger. Der blev 



