142 



kunde jeg nyde det pragtfulde Syn af de flygtende Dyr. Den 

 anskudte Gorilla havde ikke ved Skudet eller bagefter givet et 

 Kny fra sig, hvorfor jeg antog, at den laa død paa Stedet. Vi 

 nærmede os forsigtigt, men der var ikke noget at opdage. Et 

 svagt Blodspor viste imidlertid, at Dyret, efter først at være 

 rullet nogle Meter ned ad den bratte Skrænt, var stukket af. 



Nu maatte vi iagttage den yderste Forsigtighed, thi en saa- 

 ret Gorilla er ikke saadan at spøge med, navnlig i et Terrain, 

 hvor man ikke kan se ret mange Meter frem for sig. Sporet 

 ledte hen til et væltet Træ, der laa hen over en stor Sten, saa 

 at Grenene, der strakte sig hen over Stenen, dannede ligesom en 

 Slags Grotte, hvor jeg troede, at Gorillaen havde skjult sig. 

 Jeg gav den indfødte Jæger Ordre til at klatre op i Træet og 

 ved at kaste Sten prøve at overbevise sig om, hvor den holdt til. 

 Selv tog jeg Stilling paa en mindre Høj i Nærheden, hvorfra 

 jeg var i Stand til saa nogenlunde at overskue det omliggende 

 Terrain. Med Bøssen spændt ventede jeg paa, hvad der 

 vilde ske. 



I samme Øjeblik, som Manden begyndte at klatre op i 

 Træet lød et uhyggeligt og forbitret Brøl, og Gorillaen kom 

 brasende frem i fuld Fart. Inden jeg fik taget godt Sigte, var 

 den allerede skjult af den høje Plantevækst. Vi maatte derfor 

 atter optage Forfølgelsen og prøve at faa Bugt med det saarede 

 Dyr. Spændingen havde naaet sit Højdepunkt. Gorillaen, der 

 syntes at være haardt saaret, var hele Tiden ikke ret langt væk, 

 men Terrainet var saa besværligt, at det var komplet umuligt at 

 naa den med et velrettet Skud, før den paany var opslugt af 

 Vegetationen. For det meste skjulte den sig ved Foden af et 

 eller andet Træ, der var overdækket med et Virvar af Slyng- 

 planter. 



Jagten blev stadig mere risikabel, men det ansporede en 

 blot til fornyede Anstrengelser efter at faa fat paa det pragt- 

 fulde Vildt. Et Par Timer legede vi fuldstændig Skjul, men 

 alle vore Bestræbelser for at faa taget Livet af den mislykkedes 

 ynkeligt. Endelig mente vi at have opdaget Stedet, hvor Dyret 

 havde gemt sig. Vi bestemte os nu for en anden Fremgangs- 

 maade, og i Stedet for at følge Sporet gik jeg en Omvej og po- 

 sterede mig paa en lille Høj i samme Retning, hvor jeg antog, at 

 Gorillaen vilde begive sig hen, naar den var blevet skræmmet op. 



