159 



lene er dels forsynede med bredbladede Jærnspidser, dels ude- 

 lukkende af Træ. I sidste Tilfælde bestryges de altid med en 

 giftig Plantesaft. Selve Pilen er da sædvanligvis halvt gen- 

 nemskaaret et Stykke fra Spidsen, saa at denne lettere kan 

 knække og et Stykke af den blive siddende i Saaret. I dens 

 bagerste Ende er der anbragt et Blad for at gøre den sikrere 

 i Flugten. Det venstre Haandled er beskyttet af en fast stop- 

 pet Læderpude mod Buestrengens Anslag efter Skudet. 



Wambutti ernærer sig næsten udelukkende af Jagt. Heri 

 maa man søge Forklaringen paa, at de saa pludselig dukker op 

 paa vidt forskellige Steder. Thi naar et Omraade er gennem- 

 jaget, tvinger Sulten dem til at flytte til et andet, hvor der 

 er større Tilgang af Vildt. Foruden Kød indgaar ogsaa vild 

 Honning som en vigtig Bestanddel i deres Føde. 



Der fortælles, at de begraver deres døde i siddende Stil- 

 ling med Hænderne korslagte over Brystet. I seks Dage lader 

 man Hovedet stikke op over Jorden for at give de paarørende 

 Lejlighed til at tage en sidste Afsked, førend det paa den 

 syvende skovles endelig til. 



Desværre havde jeg selv meget lidt Lejlighed til nærmere 

 at studere dette interessante Urtidsfolks Levesæt. Men Ka- 

 meraet var stadig i Virksomhed trods Skovens dybtgrønne 

 Skygge, som ofte lagde Filmsoptagelsen næsten uovervindelige 

 Hindringer i Vejen. Det gjaldt om at finde de sparsomt fore- 

 kommende Lysninger, hvor Forholdene var bedre. Men før 

 man var kommet derhen, skete det ofte, at Dværgene allerede 

 var sporløst forsvundet mellem Træerne, og det kunde ikke 

 betale sig at prøve paa at finde dem. I Løbet af fem Minutter 

 vilde man være faret uhjælpeligt vild, og man maatte være 

 glad ved at have nogle mindre sky Wambuba ved Haanden, 

 der kunde finde Vej tilbage til vort Udgangspunkt. 



Jagten er i hele Urskovomraadet yderst besværlig. Man 

 kan kun se nogle faa Meter frem for sig, man træder paa 

 Kviste og laver ufrivilligt Spektakel, man har svært ved at følge 

 Sporet og kan ikke finde Vejen. Det er bedst at overtale Wam- 

 butti til at følge med, thi alt dette er for ham en dagligdags 

 Ting. Men saa skal det ogsaa være en, man kan stole paa. 

 Ellers kan man lige saa godt for bestandig sige Farvel til sit 

 eget Lejrbaal. 



