197 



kvæle et Oprør), og Livet forekommer dødt. Mange af Kvar- 

 tererne ligger endnu hærgede og øde efter Oprøret. Mindst af 

 alt gør Obdurman Indtryk af at være et stort Handelscentrum. 

 Kalifens Grav er kun en Ruin, og hans Slot, som i sin Glans- 

 periode aldrig havde bestaaet af andet end en Samling Lerhuse, 

 har ikke langt igen. En eller anden dybsindig Politik lægger 

 vist Hindringer i Vejen for, at dette Mindesmærke bliver ra- 

 tionelt bevaret. Men historisk berømt vil Stedet ikke desto- 

 mindre blive ved med at være. 



Resten af Hjemturen frembyder lidet af Interesse. Man 

 gaar ind i sin Sovevogn i Khartoum for næste Aften at gaa om- 

 bord i et flydende Hotel i Wadi Halfa, og i Løbet af tre Døgn 

 er man ved Assuans store Nildæmning og Philaes slanke Tem- 

 pel. 24 Timer senere ruller Toget ind paa Cairos Hovedbane- 

 gaard, og derfra er der kun fire Timer til Aleksandria. Da 

 syntes vi, at vi allerede var hjemme. 



Slet saa hurtigt som her beskrevet gik Rejsen dog ikke. Thi 

 dels gjorde vi Ophold undervejs for at kaste et flygtigt Blik 

 paa den gamle, ægyptiske Kultur, dels maatte alle Samlingerne 

 pakkes om i Cairo, og de skrøbelige og ofte primitive Kasser 

 erstattes med stærkere, som bedre egnede sig til at stuves sam- 

 men i en Lastdampers haarde Skrog. Dette var et Arbejde, som 

 hovedsagelig kom til at hvile paa Konservatorens Skuldre. Imens 

 foretog vi tre Svenskere en Tur til Jerusalem, hvorfra vi vendte 

 tilbage med lutter gode Minder. Personlig var jeg rejst dertil 

 uden Tro paa at finde et Gran af Stemning i Byen. Det viste 

 sig at være aldeles forkert, og jeg regner disse tre Dage i Jeru- 

 salem for en Oplevelse af stor Betydning. 



Ja saa er der vist ikke stort mere at fortælle. Den 21. Sep- 

 tember forlod Ekspeditionen Afrikas Kontinent. Den var star- 

 tet fra Østkysten og var endt ved Nordkysten. Den havde været 

 oppe paa Birungavulkanernes skyklædte Toppe for atter lang- 

 somt at naa ned i Havniveauet. Fire Gange havde den krydset 

 Ækvator og havde tilsidst fulgt Nilens hellige Flod. Og vi havde 

 følt, at en saadan Ekspedition ikke blot er en Rejse i Rum men 

 ogsaa i Tid. Thi ved Kilderne lever endnu Dværge og Gorillaer 

 deres primitive Liv ligesom i gamle Dage, da Dværg og Gorilla 

 maaske endnu var ét, og i Ægypten rinder Nilen forbi nogle af 

 den menneskelige Kulturhistories mærkeligste Mindesmærker, 



