IQ CSORGEY TITUSZ 



is nemcsak veszteségét pótolja, de állandó szaporodásra is képes, amelyet 

 csak a leghatalmasabb tényező, az időjárás okozta katasztrofális hideg 

 és a táplálékhiány képes időnként visszaszoritani. 



íme e három példából is elénk dereng már a védelmi berendezések- 

 nek a pusztulási percenttel való kapcsolata és a mimikrinek mondhatni 

 Fajonként módosuló szerepe, amely csak a fajonként végzett részletes 

 kutatásból, az igy készült életképek egybevetéséből fog teljes világosságá-^ 

 ban megnyilvánulni. 



E részletkutatás egyik példájaképen nézzük a baglyok águtánzó képes- 

 liégét, mint a védőszinnek a megfelelő manőverrel való egybekapcsolódását. 

 Ezt könnyű volna fényképsorozatokban is megörökiteni, mert fogvatartott 

 példányokon is észlelhető. Az én szelid erdei fülesbaglyom (Asia otus L.^, 

 valamint füleshivikom (Otus scops L.) már a szobaseprő láttára is 

 pillanatok alatt ágcsonkká merevült. Tollazatát lepréselve, szárnyait szabály- 

 talanul magához szorítva, egyik fülpamatját felmeresztette, másikat lecsapta. 

 S hogy élénksárga Írisze se legyen árulójává, szemét is csaknem teljesen 

 lehunyta. Ily módon oly tökéletes ágcsonkká alakult, hogy a szabadban 

 néhány méternyiről is elkerülhette volna nemcsak az ember, hanem bizonyára 

 a lovasuhanó ragadozó figyelmét is. Mert, bár a rablómadár látása a felvett 

 kép élessége és a villámgyors accommodatio terén felette áll is az ember- 

 nek, percipiálé képessége gyors tovahaladása közben alig lehet nagyobb, 

 mint a magasabb értelmű emberé, amint ezt a kéregszinü ruhában, fa, 

 mellé lapuló vadász elég gyakran tapasztalhatja. 



A védőállásba merevült baglyok szemhunyoritása, a szemnek, ennek 

 az egyetlen áruló jelnek védelmére is rátereli figyelmünket. Azokra a szemen 

 iitvonuló sávokra, a fejoidal foltjaira, az Írisznek a fejoldal színével való 

 egyezésére, másutt a sötét szemnek a fejtető vagy fejoldal nagy sötét foltjába 

 való beolvasztására. Ehhez kapcsolódik az egész test hosszán található 

 világos és sötét sávok rendszere, amely a madártest képét keskeny sávokra 

 vágva olvasztja bele a környezetbe. így olvad bele pl. a citromsármány 

 (Emheriza citrinella L.) a fűszálak szövevényébe, igy a karóvá meredt pocgém 

 (Ardetta minuta L.) és a bölömbika (Botaurus stellaris L.) a nádat utánzó 

 világos sávok és a nádárnyékot utánzó sötét sávok révén a nádas képébe. 



Pár szóval még az aktiv mimikriről, tehát a riasztó állásokról és 

 mozgásokról, valamint a tévesztő színekről is megemlékezve, e téren 

 eddig jóformán csak a nyaktekercs (Jynx torquilla L.J remek kigyó- 

 utánzásának kérdését tekinthetjük részben megoldottnak. Thobiás Gyula 

 közvetlen észleletéből tudjuk ugyanis, *) hogy a verebek, melyek a harcias 

 széncinegét is kiüldözik fészekodvából, félve kerülik a nyaktekercs odúját, 

 oly nagy és tartós hatással van rájuk a sziszegve kicsapó kigyófej és 



•) Aquila XX. p. 493. ' 



