14 CSÖRGEY TITUSZ 



utánzása, tehát a környezetbe való beolvadás: ezt passzív mimikrinek 

 mondhatjuk. A másik a védett állatoknak utánzása — ragadozó vagy 

 mérges állatokhoz való hasonlóság — valamint a tévesztő, esetleg riasztó 

 szinek alkalmazása; ezt tehát aktiv mimikrinek nevezhetjük. 



A passziv mimikrin kezdve s annak hasznát kétségtelennek tartva, 

 e haszon minőségénél' és mértékének meghatározására kell mindenekelőtt 

 törekednünk, mert e nélkül vizsgálatainknak nem volna vezéreszméje. 

 E nehéz feladatot a következő tételekben kísérlem meg: 



1. A passziv mimikri lényege nem a teljes láthatatlanságban kere- 

 sendő, — mert ilyen nincsen — hanem az üldöző lútókörétiek 

 sziikitéséhen, amely az üldözőt keresésre és véletlenekre utalva, az 

 üldözött számára is biztosítja a véletlenek esélyeit. 



2. A mimikri a madárnál is csak egy része a védelmi berendez- 

 kedésnek, tehát bár fontos, de nem kizárólagos eszköze a fenmaradásnak. 



3. Megnyüvánulása időszakos — életszakhoz, év- és napszakhoz 

 kötött — és természetszerűleg csak a szemre vadászó szárnyas ragadozók 

 ellen véd, nem pedig a főképen szaglásuktól vezetett emlős ragadozókkal 

 szemben. 



4. A mimikri haszna ezek szerint mindenkor csak liercenhiális lehet. 

 A percentuahtásnak mint értékmérőnek fogalmát arra alapítom, 



hogy a létszámában kiegyensúlyozott fajnál a szaporodási percent egyenlő 

 a pusztulási percenttel. Egyetlen percentes állandó plusz vagy minusz 

 már fokozatos szaporodáshoz vagy fokozatos kihaláshoz vezethet. 



A haszonnak ily percentuális értékelése alapján egyrészt már a 

 környezethez való kis fokú hasonlatosságot is jelentős tényezőnek tekint- 

 hetjük, másrészt a passziv mimikrinek fokozatos kifejlődését is lehetségesnek 

 vehetjük. 



Ha már a széltében elénktünő passziv mimikri értékelése is csak 

 ennyire relativ, pereentuáhs alapon lehetséges, még sokkalta nagyobb 

 a nehézség az aktiv mimikrinek, a tévesztő és riasztó jelenségeknek 

 értékelésénél. A madáréletnek ezek a jelenségei ugyanis még oly kevéssé 

 vannak kikutatva, hogy a kérdés revízióját a téglahordáson, az észleleti 

 anyag legszorgosabb egybegyűjtésén kell kezdenünk. 



Az itt előrebocsájtottak először is arra intenek, hogy a mimikri 

 jelenségeit nem szabad a védelmi berendezések összességéből kiragadnunk, 

 hanem azokkal együttesen kell vizsgálnunk. A madarat tehát végig kell 

 kisérnünk létéért való küzdelmének egész menetén, kezdve tojásban 

 szunnyadó állapotán, folytatva fióka- és fejlett korán élete végéig. Eközben 

 arra kell iparkodnunk, hogy minél inkább beleképzeljük magunkat az üldözött- 

 nek, majd az üldözőnek helyzetébe s csak ezután következzék a mind- 

 kettőn kívülálló szemlélő ítélete. Különösen pedig az aktív mimikri meg- 

 ítélésénél legyünk óvatosak, mert itt eshetünk leghamarább az anthropo- 



