10 CSÖRGEY TITUSZ 



színezetben rendkívül hasonlók. S míg a cankók sürün hallatják kellemes 

 ílótahangjukat és nászénekkel hívogatják párjukat, addig a pajzsosok 

 szinte némáknak mondhatók, de ehelyett tavasszal pompás toUpajzsot és 

 bíbírcsekböl alakult vívóálarcot öltenek fel és külön kiválasztott harctereken 

 csodálatos bajnoki mérkőzéseket folytatnak. Ezek azonban nem végződnek 

 valamelyik fél leverésével, hanem a harci kedv egyidejű lelohadásával 

 kölcsönös visszavonulással fejeződnek be, hogy uj párok lépjenek a helyükbe. 

 Ami pedig legkülönösebb, e mérkőzések nem folynak a tojók nézőserege 

 előtt, csak elvétve téved közéjük egy-egy. 



íme a kérdések tömege: mire való, miért van mindez? Miért oly 

 feltűnően nagyobbak a hímek, mikor sem többnej üségben nem élnek, sem 

 az ivadékgondozás és védelem munkájában részt nem vesznek, ezt a kis- 

 termetű tojókra bizzák. 



Mire a pompás nászruha, a tollpajzs s a vívóálarc, mire a komoly- 

 talan bajvívás, amely nem jár az egyik fél leverésével, tehát nem szolgálja 

 az erősebb egyének kiválogatását? 



Mivel magyarázzuk a nászruha csodálatos variabilitását, hogy két 

 teljesen egyformát lehetetlen találnunk? S miért e variabilitás csak a 

 nászruhán s miért oly állandó az év nagyobb részén viselt úgynevezett 

 téli ruházat? S a nászruha variabilitása is miért nyilvánul csak az első 

 disztollazatnál, mert hiszen a sokféle rajzolatú hím évről-évre ugyanazt a 

 nászruhát ölti fel? (Mily meglepően áll itt szemben a haladó erő a 

 konzervatív erővel, a variálás az örökléssel!) Végül pedig, mivel magya- 

 rázzuk a nászruha színbeli és rajzolatbeli convergentiáját házi tyúkjaink 

 színével és rajzolatával? 



A házi tyúk tollmezének variabilitását még magyarázhatjuk abból,, 

 hogy a vad ős egységes mintázatát a domesztíkálódás folyományakép fellépő' 

 albinizmus zavarta meg, ez hozta létre a fekete-fehér-vörös tarkázatot. 

 Itt mutatkozik ugyan némi halvány nyom, de ez is hamar elvész. Mert 

 igaz ugyan, hogy a Pavoncelláknál is elég sürün találunk albinókat ; 

 a fehérgalléru hímek praeparálásánál a bőrben is jelentékeny nagyságú 

 pigmentnélkülí foltokat találtam, amit a valódi albinizmus jegyének tekin- 

 tettem. Ámde amíg a házi tyúk albinisztíkus elfajulását a domesztíkálódás 

 magyarázza, mi magyarázná a vadmadárnál az albinizmus oly mértékű 

 fellépését, hogy az az ősi szineződést teljesen megváltoztassa? S még 

 ha ez utóbbit tudnók is, miért e nagy variabilitás csupán a nászruhán 

 s miért nincs nyoma a téli mezen is? Miért oly egyöntetű ez a téli mez, 

 akárcsak a Pavoncellával oly közel rokon Totanusoknál? Vagy talán 

 a nászruha kialakulásában más fajoknál is szerepel a többi közt az ismeretlen 

 okból fellépő albinizmus ? De még ha így volna is, miért találunk csupán, 

 a PavonceDánál oly mértékű míntázatbeli individualitást, mint a házi 

 szárnyasainknál ? 



