A nemes holland szívhez! 



Ezévi kötetünket a köszönet szavaival kell kezdenünk. 

 Ugyanaz a nemzet, amely — miként Svájc népe — nélkülözé- 

 sektől megtört gyermekeink ezreit ölelte keblére és mentette meg 

 a korai pusztulástól, segitő kézzel nyúlt kulturális törekvéseink 

 felé is. Neki köszönhetjük a többi közt, hogy az Aquila XXIX, 

 kötete napvilágot láthatott. S ami a támogatásban különösen 

 jól esett, az volt, hogy nem lealázó alamizsnaképen, hanem a 

 szeretetnek és munkánk értékelésének jegyében történt. 



A Németalföldi Madárvédő Egyesület elnöke^ 

 intézetünk régi kedves barátja, BÜTTIKOFER J. dr, lelkes hangú 

 felhívásban kérte egyesületének tagjait, jöjjenek természetvédelmi 

 mozgalmunknak, a pusztuló magyar vizimadárvilág megmentésé- 

 nek, főleg utolsó kócsagjaink segítségére. DRijVER J.-nek, az 

 egyesület nagyérdemű titkárjának, intézetünk levelező tagjának 

 buzgalmából ezúton oly tekintélyes összeg gyűlt egybe, amely 

 a hazai adományokkal együtt a hathatós intézkedéseket lehetővé 

 tette. DRIJVER J. tovább menve, pártoló tagok és előfizetések 

 gyűjtésével oly összeggel járult évkönyvünk költségeihez is, 

 hogy a már reménytelennek látszó kiadást, ha megkésve is, 

 megvalósíthattuk. 



Amidőn ezért ugy a vezetőségnek, mint uj pártoló tagjaink- 

 nak, mélyen érzett hálánkat fejezzük ki, köszönettel fordulunk 

 BÜRDET A.-hoz is, aki a stereoskopikus madárképek remek 

 sorozatával ajándékozott meg bennünket. 



Európa legárvább nemzete, a szétdarabolt és kifosztott 

 magyarság, a nemes Holland nemzetnek ezt a cselekedetét soha 

 nem szűnő hálával irja szomorú élettörténetének lapjaira, 



CsöRGEY Titusz, 



