SA RENDAHL HIALMAR 



Ingadozás : abszolút 24 nap (136—160 nap), közép + 5"8 nap. 



Marsvinsholm : 1902. 135, 1903. 141, 1904. 137, 1905. 144, 

 1906. 138, 1907. 146, 1908. 1Í3, 1909. 153, 1910. 153, 1911. 146, 

 1912. 154, 1913. 146, 1915. 135. 



Közép tartózkodási idő 144 nap. 



Ingadozás : abszolút 19 nap (135 — 154 nap), közép + 5*3 nap. 



Ezen számitások igen jól tanusitják azt, hogy a tartózkodás ideje 

 bizonyos határokon belül igen változó. Könnyű megállapítani, hogy a 

 tartózkodási idők egészen szabad elosztásánál az érkezés és elvonulás 

 közép ingadozásának határain belül a tartózkodási idő valószínű ingadozása 

 ,,.+b+(a— i YQjjja,, ahol a és 6 az érkezési és elvonulási idő közép ingado- 

 zását (ha nem egyenlő nagy a két érték, akkor a nagyobbat a-val 

 jelöljük), a,dják meg. Ezen formula szerint Häckeberga-ra 5'5-öt és 

 Marsvinsholm-ra 5"9-et kapunk, ami a meglévő anyagból előbb kiszá- 

 mított 5*8 és 5*3 adatokhoz egész közel áll. A tartózkodási idő valamelyes 

 kifejezett állandóságát ily módon tehát nem állapithatjuk meg. 



Az érkezés és eltávozás ideje között fönnálló viszonylagosság meg- 

 állapítására a következő számításokat végeztem. 



Megvizsgáltam, hogy az érkezés és elvonulás évi eltérésének hány 

 esetben van azonos és különböző jele. A valószínűség szabad kombináció 

 esetében természetesen .1, +, X-, —■> tehát két esetben azonosak és két 

 esetben különbözők a jelek. 



Anyagom azonban más viszonyt nmtat. Ha két esetet nem veszek 

 figyelembe, ahol az egyik dátum normális, a másik eltérő, akkor az idők 

 következőképen oszlanak meg. 



Häckeberga: — vagy 7 9 esetben, + 10, Z 11, vagyis különbözők 

 a jelek 9, azonosak 21 esetben. 



Marsvinsholm: í vagy ~ 3, + 3, Z 6, vagyis különbözők 3, 

 azonosak 9 esetben. 



42 eset közül tehát 71 •4% (illetve 70 és 75%) hasonló nemű inga- 

 dozást (+ vagy Z) mutat. 



Bár anyagom nem oly nagy, hogy megvihatatlan bizonyító erejűnek 

 tartsuk, de ezzel szemben az illető viszonyok szerintem sokkal élesebben 

 kifejezettek ahhoz, hogy csak véletlenek lennének. Anélkül, hogy a hasonló- 

 nemű variáció erejét számszerűleg megállapítani akarnám, mégis az,t 

 hiszem, határozottan lehet mondani, hogy a Skane-ből való két sorozat 

 mutatja azt, hogy legalább is az illető vidéken az a tendencia uralkodik, 

 mely szerint korai érkezés esetében a normálisnál korábbi az elvonulás 

 és késői érkezés esetében a normáhsnál későbbi az elvonulás. Tökéletes 

 összhangban van ezzel a BRETscHER-től kiszámított korai közép elvonulási 

 idö (VIII. 14.) Svájc-ban, amely az illető vidéken való korai érkezésnek 

 (III. 4.) felel meg. 



