92 WARGA KÁLMÁN 



€gyéni felelősség tudatában is ujabb impulzust nyer a. madárvonulás 

 további lelkiismeretes és minél pontosabb megfigyelésére. 



Itt azonban közbevetőleg ki kell jelentenünk, hogy a változott közlési 

 mód a madárvonulás lényegének felderítését célző kutatásokra nézve 

 nem jelent hátrányt, mert az intézet a 23 éven keresztül migrációs és 

 meteorológiai alapon tüzetesen feldolgozott és rendszeresen publikált 

 (tavaszi) vonulási jelentéseivel már elérte azt az el nem vitatható ered- 

 ményt, hogy egész Európában nincs még egy ország, melynek ornitho- 

 phaenologiai viszonyai oly mértékben volnának földerítve és annyira 

 tisztázva lennének, mint éppen Magyarországéi. 



A feldolgozva publikált évi jelentések után most már a fajok szerinti 

 nagy földolgozások idejének kell elkövetkeznie — melyre nézve az óriási 

 anyag rendezési előmunkálatai már folyamatban is vannak, — időközben 

 persze a folytatólagos évi adatoknak 10 éves cyclusokban történő ösz- 

 szefoglaló feldolgozásait is végre kell hajtani, — a vonulási jelentéseknek 

 a megfigyelők neve alatt történő évi regisztrálását azonban a jövőre 

 nézve is fent fogjuk tartani, még pedig több okból is. Elsősorban azért, 

 mert ezek az adatok valamikor a késő jövőben rendkivül becses adalékokat 

 íognak képezni faunisztikai és természethistóriai, tehát kulturtörténelmi 

 szempontból is, másodszor meg ezekre az adatokra az intézetnek továbbra 

 is és állandóan szüksége lesz a cyclusos feldolgozásoknál, melyek majdan 

 a nagy probléma megoldásához fognak vezetni, harmadszor pedig ennyivei 

 feltétlenül tartozunk a mi kedves és hűséges megfigyelőinknek, kik valóban 

 önzetlen működésükkel és szabad idejük egy részének feláldozásával oly 

 nagy mértékben járulnak hozzá a magyar madártani feladatok felderíté- 

 sének sikeres előbbreviteléhez ! 



Elmondottak után örömmel állapithatom meg, hogy megfigyelőink 

 száma az utolsó 3 év alatt állandóan és nagy mértékben gyarapodott, 

 az idén pedig már az első két évfolyam megfigyelőinek számát is túl- 

 haladta. Az 1917. és 1919. években, vagyis az uj közlési sorozat első 

 és második évfolyamában 65—65 megfigyelőtől kaptunk vonulási adatokat. 

 A trianoni szerencsétlenség: a feldarabolás, a megcsonkítás azután 1920-ban 

 megfigyelőink számát fájdalom, 28-ra apasztotta le, de már 1921-ben 50, 

 1922-ben pedig nem kevesebb mint 68 megfigyelőnk küldte be összesen 

 129 tavaszi és őszi jelentésre terjedő vonulási adatait. Megfigyelő háló- 

 zatunk tehát az erős továbbfejlődés örvendetes jellegét mutatja. Amellett, 

 hogy a régi kipróbált gárda egy idő óta hallgató tagjai közül többen is 

 újra jelentkeztek, számos lelkes uj erő állott megfigyelőink sorába, készen 

 arra, hogy önzetlenül szolgálják intézetünk céljait. Akkor, amikor az uj 

 megfigyelők csatlakozása őszinte örömmel tölt el minket, egyszersmint 

 bensőleg fájdalmasan érint bennünket néhány régi, hü munkatársunk 

 kidőlése — kikről az Aquila más helyén kegyelettel emlékezünk meg. 



