KISEBB KÖZLEMÉNY'EK. 165 



nem használtak, mégis tőreikkel, hurkaikkal, csapdáikkal sólymaikkal, 

 ravaszabbnál ravaszabb cselfogásaikkal több vadat ejtettek, mint a puskások. 



A darvászokon kivül a sóly mászok is foglalkoztak madarászattal. 

 A sólymászat itt hajdanában nagyon elterjedt vadászási mód volt. A Sárré te n 

 a rétes emberek még száz esztendővel ezelőtt is vadásztak sólyommal. 



Kár, hogy térszüke miatt Győrffynek a pákászokra, szilaj pásztorokra 

 (másként rideg pásztoroknak) és egyéb rétes emberekre vonatkozó gyönyörű 

 leírásait részletesen nem közölhetjük, úgyszintén a rét állat- és növény- 

 világának ismertetését sem. 



Az idézett könyvecske ugyanis olyan adatokat is bőven tartalmaz. 



SZEMEEE LÁSZLÓ. 



Buda Ádám gyűjteménye. A nagyenyedi BETHLEx-Kollégium 

 300 éves emlékünnepe alkalmából arról értesültem, hogy Buda Ádám 

 madárgyüjteményét a nagyszebeni román múzeum az éremgyüjteménnyel 

 együtt Buda halála után megvásárolta. A madarakat kellő szakértelem 

 hijján ugy osztályozták, hogy elég erősen állottak-e az állványokon, vagy 

 sem ? Amelyik kicsit lógott, azt román falusi iskoláknak juttatták. így 

 természetesen sok értékes és ritka madár hamaros pusztulásra van itélve. 

 Buda Elek madarai biztosan megvannak még a nagyenyedi Kollégiumban. 

 Jártam a gyűjteményben s minden ép ugy van benne, mint ahogyan az 

 én diákkoromban a háború előtt volt. Csath András 



Branta leucopsis ujabb előfordulása. 1922. december 16-áu 

 Nagybajcs győrmegyei község határában vetési hidak csapatjából egy 

 cf példány Branta leucopsis lövetett. Hogy volt-e több is ebből a fajból, 

 azt az elejtő a köd miatt nem láthatta. Az illető állítólag tavaly is lőtt 

 egy példányt. A madarat a tulajdonos a M. Kir. Madártani Intézetnek 

 ajándékozta. Hegtivieght Dezső. 



Madártani hirek a Hortobágyról. 1921. aug. 28-án és 30-án egy- 

 egy fehérfarhi ölyvet (Buteo ferox) lőttem, melyeket fiatal példányoknak 

 tartottunk. Egyet el is küldtem a Madártani Intézetnek, de sajnos, nem 

 ért oda, igy föltevésem helyességéről nem lehetett meggyőződést szerezni. 

 Ez azért is fontos lett volna, mert nézetem szerint a fehérfarhi ölyv fészkel 

 a Hortobágyon, amit az a körülmény is bizonyítani látszik, hogy 

 nyáron át is állandóan látunk a hortobágyi erdők körül 4 — 5 példányt 

 és évente 12 — 15 darabot szoktunk megfigyelni. Pásztoremberek bemondása 

 szerint a Szásztelek erdőben varjúfészekben költ. 



Ezzel kapcsolatosan emlitem. hogy Tiszaeszláron is lövetett egy 

 példány 1922 aug. 16-án. 



1922. nyarán 60 — 80 drb. dam egész nyáron át ott tartózkodott a 



