168 KISEBB KÖZLEMÉNYEK. 



pedig egy példányt Kapuvár (Sopron m.) körül elpusztulva találtak. 

 1922. március hóban a budapesti állatkertbe került egy eleven hattyú, 

 melyet ez év januárjában fogtak Mosón megyében. 



Egretta alba L. Ormándon (Zala m.) 1913. V. 13-án 6 példány 

 tartózkodott a ,, Malom-árok" mellett, melyek közül 1 drb-ot elejtettek. 

 1920. V. 26-án egyet láttam ugyanitt, mely már kb. három hete tartóz- 

 kodott a réten, ezenkívül a pásztorok még kettőt emiitettek. Ugyanez év 

 augusztusában Beksits Tibor intéző 13 nagy kócsagot figyelt meg a 

 pati hi di halastónál (Somogy m.), egyet XI. 5-én ugyancsak onnan 

 kaptam. 1921. VIII. 15. és 16-án a közeh Fazekasdencs határában 

 is láttak 5 — 6 példányt. Figyelemre méltó jelenség tehát, hogy egyes 

 kóborló egyedek vagy kisebb csapatok feltűnnek a vonulási időn kivül 

 is Somogy és Zala megyék alkalmasabb pontjain. A kócsagvédelem érdeké- 

 ben nagyon fontos ezen példányoknak teljes kimélése, csakúgy mint 

 a fészkelő-terület madaraié. Mert ha egyes, párt nem kapott himek 

 csatangolnak is egyik évben, lehet, hogy a következő időkben azok is 

 szaporíthatják az állományt, akár akitént is, hogy a telelő tanyáról vagy 

 máshonnan hoznak magukkal párt. 



Milvus ictinus Savig, télen megkerült néhány példányát jegyeztem 

 fel. 1922. I. 27. körül Gödöllőn, II. 20-án Kiskőrösön, II. 25-én 

 Nagydorogon egy-egy drb. lövetett. Lintia Dénes intézetünk igazgató- 

 ságához intézett levelében Temesvár környékéről is sok áttelelő vörös 

 kányát jelentett; e szerint 1922. január és február havában több példányt 

 kapott. Gyomortartalom-g\'üjteményünkben szintén találtam négy ide vonat- 

 kozó adatot: 1908. II. 16-án Baranya-Sellyén (Ceeva K.), 1908. 

 I. 12-én Tökölön (Ceeva K.) és 1908. XII. 20-án Dobanovcin 

 (Szerem m., Schenk H.) lőtt példányok gyomortartalma van eltéve ; 

 a negyedik (9) Győr-bői való 1922. II. 8-ról (Hegymeght D.) A gödöllői 

 madár beg^'ében és gyomrában kevés sárgás szőr és egy hörcsög- 

 farok volt. A vöröskánya telelése eléggé ritka, déli faj lévén ; az utóbbi 

 jelleg azonban kifejezettebb fajtestvérénél a barna leányánál (Milvvs 

 migrans Bodd.), mely még ritkábban telel. (A két fajnak Közép-Európában 

 való időzését jellemzi egyébként a közép érkezési napok különbözősége ; 

 III. 19. a M. iciimis és IV. 4. a M. migrans esetében). A svájci fel- 

 vidéken a vöröskánya alkalmilag áttelel. (Dr. Zwiesele H : Ornitho- 

 logisches vom Bodenseegebiet. Der ornith. Beobachter XVII., 1920. p. 65.) 

 A Balkánon, Görögorszá g-ban és Montenegr ó-ban való téli 

 észleléseket Reiser emhti. (Materialien zu einer Ornis Balcanica, Wien : 

 III. 1905. p. 385., 386.; IV. 1896. p. 108.) Genglee J. Bulgáriában 

 láXott vöröskányát 1917. januái' és február havában, Romániában 

 pedig szintén január hóban, a barna kányát Szerbiában, Török- 

 országban és Romániában észlelte télen. (Balkanvögel. Altenburg 



