63 



I Reglen angribes Marken først fra Kanden , hvorfor 

 man bor pløje Forplejningen ned, hvorved der rimeligvis 

 vil kunne ødelægges en Del Æg. Man kan da her saa 

 Ærter, Vikker, Klover, Kartofler eller andre Planter, der 

 ikke angribes af Axloberen. Saa snart Kornet er hostet, 

 maa man bearbejde Marken, dels for at Larverne ikke skal 

 have unge spirende Planter at leve af om Efteraaret, dels 

 for at' komme Dyrene til Livs, idet man efter Ploven kan 

 indsamle dem ligesom Oldenborrelarver. Da Larverne lever 

 i tre Aar, bor man ikke saa Korn de første Aar paa en 

 Mark, hvor der har vist sig stærke Angreb. For at hindre 

 Dyrenes Udbredelse anbefales det at grave en Groft om det 

 angrebne Stykke og hælde Kalkmælk i denne. 



Skjont Billen findes overalt her i Landet og i enkelte 

 Egne endogsaa er almindelig, optræder den meget sjældent 

 i saa stor Mængde, at den kan siges at gjore nogen videre 

 Skade, og Larven er mærkværdig nok aldrig iagttaget. 



Aadselbiller (Silphidae). 



Aadselbillerne er flade elliptiske Dyr med et lille 

 nedadbøjet Hoved, der næsten skjules af det pladeformig 

 udbredte Forbryst. Følehornene er kølleformede. Dæk- 

 vingerne er længdefurede og skjuler hele Bagkroppen. 

 Naar man rører ved dem, afsondrer de en brun, stinkende 

 Vædske og anstiller sig som døde. Larverne er mørke- 

 brune, flade, bænkebideragtige. 



Baade Biller og Larver lever sædvanlig af Aadsler og 

 er derfor nyttige, men flere Arter kan under særlige For- 

 hold angribe levende Planter og optræder da som Skade- 

 dyr, saaledes den sortglinsende Aadselbille (Silpha 

 atrata L.), den matsorte Aadselbille( Silpha opaca L.) 

 og den tværrvnkede Aadselbille {Silpha reticulata 

 F.) o. fl. 



