67 



sig da falde ned til Jorden, hvor den forpupper sig i et 

 løst Spind. Efter en 14—16 Dages Puppetilstand kommer 

 den fuldtudviklede Bille frem og fortsætter strax sine For- 

 gængeres Ødelæggelsesværk. Muligvis frembringes der 

 endnu en Generation samme Aar. Naar Vejret bliver 

 koldere, kryber Billen ned i Jorden og overvintrer her. 



For at der ikke hele Somren igjennem skal være pas- 

 sende Næring til Stede for Dyrene, maa man sørge for at 

 holde Jorden ren for de Ukrudtsplanter, som de særlig- 

 ynder, navnlig Agersennep og andre vildtvoxende Kors- 

 blomstrede og Ranunkler. Dernæst bor man i Egne, der 

 hjemsøges meget af denne Bille, sørge for at dyrke Raps- 

 og Rybsvarieteter, der afblomstrer hurtigt. Erfaringen skal 

 have godtgjort, at radsaaede Planter ikke lider saa meget 

 ved Angrebet som bredsaaede. Radsaaede Marker egner 

 sig ligeledes bedre til Indsamling af Dyrene end de bred- 

 saaede. Fra Østrig berettes der, at Indsamling med Held 

 har været anvendt. Man lod Drenge gaa Markerne igjen- 

 nem Række for Række; i den ene Haand holdt de et 

 vaadt Næt, med den anden rystede de hver Plante over 

 dette. Indholdet blev Tid efter anden hældt over i større 

 Sække og senere dræbt i kogende Vand. Arbejdet 

 blev foretaget fra tidlig om Morgenen til Kl. 12. Fra 

 12—3 blev der holdt Hvil: i den Tid sværmede nemlig 

 Billerne; efter Kl. 3 tog man atter fat paa Arbejdet. Ind- 

 samlingen maa foregaa paa varme, stille Dage, da Billerne, 

 naar det er koldt og blæsende, sidder saa fast paa Plan- 

 terne, at de ikke lader sig ryste af; dernæst maa man fore- 

 tage Indsamlingen strax, naar Billerne kommer frem, inden 

 Æglægningen har fundet Sted. I varme og tørre Somre 

 optræder Dyrene talrigst ; Regn og Blæst er til Skade baade 

 for de æglæggende Hunner og for Larvernes Udvikling. 



Ruiikelroebilleii (Atomaria Unearis Steph.) 



er en højst 1 — 1V 2 Mm. lang, temmelig flad, langagtig 

 ægformet Bille. Den er lysere eller mørkere brun, tyndt 



5* 



