77 



Staten dels af Kommunerne. Nogle af disse kan faaes ind 

 igjen ved at anvende de indsamlede Oldenborrer, der paa 

 Grund af deres Kvælstofholdighed har Værdi baade som 

 Foder til Svin og Hons og som Gjodning. Anvendes 

 de som Foder, maa man sorge for, at de blandes med 

 andre mindre kraftige Næringsmidler, da de, anvendte 

 alene, vil virke skadeligt*). 



Til samme Slægt som den almindelige Oldenborre hører 

 den sortrandede Oldenborre (Melolontha hippocastani F.), 

 saaledes kaldet, fordi Dækvingernes Siderand er sort. Den 

 og dens Larve gjor Skade ganske paa samme Maade som 

 den almindelige Oldenborre, men den er langt sjældnere 

 her i Landet. Den ynder endnu mere end denne let 

 Jord, tindes derfor kun paa magrere Steder, næsten kun 

 i Jylland. Den gaar længere Nord paa end den alminde- 

 lige Oldenborre: i Norge findes denne saaledes slet ikke, 

 men er erstattet af den sortrandede. 



Nærbeslægtede er endvidere flere mindre Oldenborrer, 

 der kun har 3 Blade i Folehornskøllen og mangler Bag- 

 kropsgriflen : St. Hans Oldenborren (Rhizotrogus solstitialis L.), 

 lysebrun med lange, strittende Haar, Hedeoldenborren {Rh. 

 Fallenii Gyll.), markere brun, >atoldenborren (Serica brun- 

 nea L.), rodlig lysebrun, glat, dugget og 



Gaasebillen el. flaveoldenborreii (Phyllopertha horticola L.). 



Denne har en kortere Krop end de foregaaende, bliver 

 8 — 10 Mm. lapg, er glinsende mørkebrun med gulbrune 

 Dækvinger. 1 Juni Maaned optræder Billerne, ofte i stor 

 Mængde, navnlig i Haver, hvor de æder Bladene af saa- 

 vel træagtige som urteagtige Planter ; ogsaa udenfor Haver 



•) I ovenstaaende Skildring er gjentagne Gange benyttet Iagt- 

 tagelser af Dr. E<»as Dansk Forstzoologi 1888). 



