7«. i 



dette, hvorved Dyret kastes op i Luften, jo højere, des fastere 

 Underlaget er. Smælderne er i Almindelighed morkt far- 

 vede, ofte metalglinsende. Følehornene er savtakkede eller 

 kamformede. 



Larverne er langstrakte, cylindriske, eller noget flad- 

 trykte og stærkt kitiniserede, hvorfor de let glider fra En, 

 naar man tager dem mellem Fingrene. De ligner meget 

 Melorme, men kan kjendes fra disse ved, at Kjæberne og 

 Underlæben er voxede sammen til en Plade under Hovedet. 

 Benene er meget lidt udviklede; de bevæger sig ved at 

 bugte Kroppen , og ved Hjælp af deres Legemsform og 

 Haardhed kommer de let igjennem Jorden. 



Billerne gjør ingen Skade; men Larverne af flere 

 Arter er meget skadelige paa Marker og Enge, i Haver og 

 Skove, medens andre Arter lever af raadnende Plantesub- 

 stanser enten i Jorden eller i Stubbe og saaledes ingen 

 Skade gjør. De skadelige Smælderlarver tilhører to Typer, 

 der kan kjendes fra hinanden paa deres sidste Led; hos 

 nogle, Agriotes- Arterne, er dette tilspidset; hos andre er 

 det udfladet til et Haleskjold, der som oftest bagtil er 

 gaffeldelt, Athous- Arterne ogdenmusefarvedeSmælder 

 (Lacon murinus L.), men ogsaa kan være udelt, Etater 

 aeneus. De sidste, der i det Hele er større og mere flad- 

 trykte, findes mest paa Roe- og Kartoffelmarker; de første 

 mest paa Korn- og Græsmarker. Den almindeligste og 

 derfor vel ogsaa den skadeligste af Smælderlarverne er 

 Larven af 



Koriismælderen el. den gule Traadorin (Agriotes 

 Uneatus L.j. 



Billens Længde er 10 Mm., dens Bredde 372 Mm. 

 Hovedet ses meget lidt ovenfra. Forbrystet er stort, stærkt 

 hvælvet, og Baghjørnerne er trukne ud i to kraftige Spidser. 

 Dækvingerne er ved Grunden af samme Bredde som Kor- 

 brystet men afsmalner fra Midten henimod Bagenden ; de er 

 forsynede med 8 Længderækker af sorte Punkter. Dyret er paa 



