83 



gangsmaaden maaske anses for saa besværlig, at det ikke 

 kan betale sig at anvende den ; i mindre Jordbrug vil den 

 derimod vist nok vise sig praktisk. Forgiftning af Saa- 

 kornet har ingen Virkning; det Samme maa som Regel 

 siges om insektfordrivende Stoffer og kunstig Gjodning, 

 fraset at drivende Gjodning (Chilisalpeter, Superfosfat o. s. v.) 

 over for alle Angreb har en vis Virkning, idet det giver 

 hurtig og kraftig Væxt og derved gjor Planterne mere 

 modstandsdygtige over for deres Fjender. Dog anbefales 

 Gjoden med simple Rapskager, der indeholder megen 

 Sennep, da Larverne gærne æder disse, men ikke taaler 

 Senneppen. Endelig anbefales Dræning og Kalkning af 

 Jorden, hvor denne er fugtig, da Larverne trives bedst i 

 fugtig Jord, og Kalken afvander denne. 



Blandt andre skadelige Smældere kan nævnes: 

 Den mørke Kornsmælder {Agriotes obscurus L.), der gjor 

 Skade paa de samme Planter som den almindelige Korn- 

 smælder og i Kjokkenhaver, Salatsmælderen {Agriotes spu- 

 tator L.) i Kjokkenhaver, Athous hirtiis Hbst. paa Roer, 

 Athous haemorrhoidalis F. i Blomsterhaver og paa Raps, 

 den musefarvede Smælder (Lacon murinus L.), en af vore 

 største og mest almindelige Smældere, hvis Overflade er 

 marmoreret af graa Behaaring, i Kjokkenhaver, paa Cikorie, 

 Gulerødder, Kaal o. s. v., samt endelig den kobberglinsende 

 Smælder (Elater aeneus L.) i Kartoffelknolde. 



Bladbillerne (Malacodermata) 



har et langstrakt, i hele Længden næsten lige bredt 

 Legeme. Navnet har de af, at deres Beklædning er 

 temmelig blod, hvorfor Dækvingerne bøjer og krummer sig 

 naar de er døde. Billerne lever paa Blomster og Planter, 

 af Plantesaft eller Dyr. Larverne lever i Reglen af dyrisk 

 Føde. 



Herhen horer : 



6* 



