85 



Snudebiller (Curculionidae). 



Snudebillerne danner en overordentlig talrig Familie, 

 til hvilken der hører flere for vort Landbrug skadelige In- 

 sekter. Navnet har Familien faaet af, at den forreste Del 

 af Hovedet er trukket ud til en kortere eller længere Snude, 

 paa hvis Spids Munden sidder. Folehornene er kølledan- 

 néde og i Reglen knækkede og har -deres Plads paa Snuden, 

 mere eller mindre fjærnet fra Grunden af denne. Formen 

 er i Almindelighed stærkt hvælvet ; men alle Overgange fra 

 en lang, smal til en kort, rund Krop findes. Legemet er i 

 Almindelighed dækket af skjælagtige Haar. Vingerne 

 dækker hele Bagkroppen. I Reglen flyver de ikke meget, 

 ja nogle har endog ganske mistet Flyveævnen, idet Flyve- 

 vingerne ikke er udviklede, og Dækvingerne voxede sammen 

 med hinanden. Fadderne er ægte Plantefødder (se S. 58). 

 Naar de tror sig i Fare, lader de sig i Reglen falde ned 

 paa Jorden med Lemmer og Følehorn trukne ind til 

 Kroppen. Hunnen bider med Kindbakkerne, som sidder 

 paa Snudespidsen, Hul paa Plantevævet, lægger Æg 

 og anbringer disse, i Reglen et ad Gangen, inde i 

 Hullet. 



Larverne er hvide, bløde, fodløse Maddiker med en 

 kort, lidt krummet, stærkt tværrynket Krop ; kun Hovedet 

 er haardt og brunt; de lever næsten altid skjult, borende 

 i de forskjelligste Plantedele eller paa Rodder, af Blade, 

 Ved, Knopper, Frugter o. s. v. 



Bladrandbillerne (Sitones) 



er temmelig langstrakte, smalle Snudebiller med en kort 

 Snude. Billerne æder Bladene af Bælgplanter; de har 

 faaet deres Slægtsnavn af, at de altid æder Bladene fra 

 Randen, saa at denne bliver mere eller mindre kunstig 

 udrandet: ofte kan Bladet blive ganske regelmæssig 

 tandet. Deres Udvikling kjender man foreløbig kun lidt 



