93 



Hunnerne lægger deres Æg i Blomsterne af forskjellige 

 anter, og Larverne gnaver sig ind i Bælgene og 

 derpaa i Froene, der udhules af dem. Er ét Fro ikke 

 tilstrækkeligt til deres Ernæring, gaar de ind i et nyt og 

 forpupper sig i det sidst udhulede. Billerne overvintrer i 

 Froene. Et Fro, der er beboet af en Frobille, kan 

 kjendes paa, at det er forsynet med en lille, rund, gjen- 

 nemskinnende Plet; naar Larven har gnavet sig ind i 

 Froet, voxer nemlig Overhuden ud over det frembragte 

 Hul. Paa dette Sted vandrer Billen senere ud, idet 

 den tynde Skal løftes af som et Laag. Om Foraaret 

 kommer Billerne med Frøene ud paa Markerne og kryber 

 ud i Jorden. De angrebne Fro er i Heglen ikke spire- 

 dygtige; dog kan dette være Tilfældet, 

 naar kun Kimbladene, men ikke Kim- / ,, /"#\ 

 stænglen eller Kimroden, er beskadiget. |^* ' !| \^/ 



Man kan bekæmpe disse Biller dels 

 ved at sørge for aldrig at anvende an- 

 grebne Frø til Udsæd, dels ved at dræbe 

 Dyrene i Frøene, naar det er nødvendigt 



, i j- j-i tti i -n T^i *Fig. 19. Ærte-Frøbillen 



at anvende disse til Udsæd. For Ærte- ( Bruchw Msi). Tilhøjre 

 Frøbillens Vedkommende sker dette paa en Ært, hvoraf Dyret er 



r. i n ,,, ! t li ■ i krobet ud; til renstre 



følgende Maade: man udsætter i nogle en Ært med Dyret i. 

 Timer Ærterne for en Varmegrad af 

 50—60 ° C, hvilket ikke skader Ærternes Spireævne, men 

 dræber Dyrene, eller man behandler Ærterne i en halv 

 Snes Minutter med Svovlkulstof i et lukket Ruin , hvor- 

 efter man atter spreder dem ud i Luften, for at Svovlkul- 

 stoffet igjen kan fordampe. 



Af vigtigere Arter kan nævnes: Ærte-Frøbillen (B.Pisi 

 L.) 472 — 5 Mm. lang, sort med brune og hvide Pletter, frem- 

 bragte ved Behaaring; den gjor megen Skade i Egne, hvor der 

 Aar efter A ar dyrkes Ærter paa de samme eller nær ved hin- 

 anden liggende Marker. Den er gjentagne Gange indførl 

 her i Landet med Ærter, men kan ikke holde sig i vort 

 Klima. BtMine-Krøbillen (B. rufimanus Schonh.) 3V2— 4 Mm. 

 lang, meget lig den foregaaende, men smallere, i Hestebonner. 





