111 



samling af Larverne kan med Held benyttes, navnlig medens 

 Planterne endnu er unge. Bestrøning med Sod skal ogsaa 

 kunne redde selv temmelig medtagne Marker. 



Træhvepsene ( Uroceridae) . 



Træhvepsene har et langt Læggerør, med hvilket de 

 borer Hul i Træ eller Straa, hvor de derpaa lægger deres Æg. 

 Træhvepsenes Larver er hvide og bløde, uden Bagkrops- 

 fødder, men med 3 Par uleddede Brystfødder, hvilke dog 

 mangler hos den nedenfor omtalte Træhveps. De fleste 

 Træhvepse anbringer deres Æg i træagtige Planter, mest 

 Naaletræer, i hvis Ved Larverne borer dybe Gange. For- 

 pupningen foregaar et Stykke indenfor Overfladen, og det 

 fuldtudviklede Insekt baner sig da Vej ud i det Frie gjennem 

 et af det selv gnavet Flyvehul. 



Halmhvepsen (Cephus pygmæus L). 



Halmhvepsen er en slank, 6—8 Mm. lang Træhveps 

 med et stort Hoved , der ved en dyb Indskæring er skilt 

 fra Kroppen. Øjnene er meget store og fremspringende. 

 Farven er glinsende sort med gule Tegninger; paa Bag- 

 kroppen findes saaledes gule Tværbaand. Larven er fodløs, 

 blød, glinsende gullighvid, med dybe Indsnit mellem 

 Ringene. Den er tykkest fortil: navnlig er de tre forreste 

 Ringe tykkere end de øvrige, og er forsynet med et lille, 

 nedadrettet Hoved. Længden er 8—9 Mm. 



I Maj og Juni kan man træffe Hvepsen siddende paa 

 Axene af Græs og Korsorter. Hunnen lægger sine hvide, 

 ovale Æg (12 — I5j enkeltvis paa Rug-, Hvede- og Byg- 

 planter eller Græsser; ved Hjælp af Læggebraadden an- 

 bringer den dem i det øverste Knæ paa disse Planter. 

 Naar Planterne af Sne eller af andre Grunde er blevne for- 

 sinkede i deres Væxt, er de for lave til, at Hvepsen med 

 sin Læggebraad kan naa ned til det øverste Knæ. Den 

 gjor da flere mislykkede Forsøg paa at lægge Æg, hvorved 



