150 



lever af Vædsker, som er frit tilgængelige. Bremserne 

 (ikke at forvexle med Gedehamse eller Klæger, som det 

 er almindeligt i daglig Tale) tager slet ingen Fode til 

 sig som udviklede Insekter, hvorfor hele Snablen mangler. 

 Brystringene danner et fælles Hele. Kun det første Vinge- 

 par er til Stede; som Rest af det andet Par kan 2 smaa 

 Skjæl, der sidder ved Grunden af de saakaldte Svingkøller, 

 betragtes. 



Til de Tovingedes Orden horer Myg og Fluer; det 

 bedste Kjendemærké mellem disse er Folehornenes Længde: 

 hos Myggene er de altid veludviklede, hos Fluerne derimod 

 meget smaa. 



Fluelarverne er Maddiker: bløde, hvide, lemmeløse og 

 i Reglen hovedløse. Pupperne er de saakaldte Tønde- 

 pupper, saaledes kaldte, fordi den sidste Larvehud ikke 

 afkastes, naar Dyret forpupper sig, men bliver siddende 

 som et tørt Hylster uden om Puppen. De fleste af de 

 Myggelarver, vi her beskæftiger os med, er ligeledes hoved- 

 løse Maddiker, men som oftest farvede: gule, gulligrøde 

 eller mønjerøde; andre Myggelarver f. Ex. den almindelige 

 Mygs, Stankelbenenes og Haarmyggens har derimod et lille 

 rundt Hoved. Pupperne er som oftest fri, ikke indesluttede 

 af Larvehuden. 



Til denne Orden hører der en Mængde Insekter, 

 der er skadelige saa vel for Planter som for Mennesker 

 off Dvr. 



Myg (Nemocera). 



KaaKialmyggen {Cecidomyia Brassicae Winn.) 



er en knap lVs Mm. lang Myg med en mørk, hist og her 

 af Behaaring sølvglinsende Forkrop ; Bagkroppen er kjod- 

 rød med sorte Tværbaand, Svingkøllerne kjodrøde eller 

 rødgule. Larven er 2 Mm. lang, mælkehvid, med gennem- 

 skinnende gul Tarmkanal. Den lever selskabeligt fra Slut- 



