156 



Tommer ned i denne og overvintrer her som Larve. Forst 

 14 Dage, for Myggene viser sig, finder Forpupningen Sted. 



I 1776 blev den første Gang iagttaget i England; 

 senere er den optraadt saa vel i Nordamerika som rundt 

 om i Evropa. 1 Danmark er den flere Gange optraadt 

 hærgende. 



De Midler, man, især i Nordamerika, har forsogt at 

 anvende imod den, er efter J. C. Schiød te*) følgende: 



1) At soge at dræbe de æglæggende Hunner (paa den 

 Tid, de sværmer over Markerne) ved at rage med Svovl. 

 Man antænder Klude, dyppede i smeltet Svovl og fæstede 

 paa Stokke, der anbringes rundt om paa Marken, især 

 paa Vindsiden. Dette gjentages flere Gange, saa længe 

 Hveden staar i Blomst. 2) At sage at hindre Æglæg- 

 ningen samt dræbe Æggene og de spæde Larver ved 

 Overpudring med Kalk eller Træaske over de blomstrende 

 Planter. IV2 Fjerdingkar Kalk eller Aske angives som 

 tilstrækkeligt for en Td. Land. Hvis det er fornadent, 

 gjentages Overpudringen to eller tre Gange. 3) Som det 

 virksomste Middel at saa tidligere om Efteraaret og senere 

 om Foraaret. 1 første Tilfælde vil Kornet være blevet 

 haardt, inden Myggen kan komme til at lægge sine Æg, 

 og i sidste Tilfælde vil Myggen være forsvunden , inden 

 Planten kommer i Blomst. 



I de Egne af New-England , hvor Hvedemyggen har 

 anrettet størst Skade, har man maattet beslutte sig til 

 aldeles at opgive at dyrke Vinterhvede flere Aar i Træk. 



Den orangegule Hvedemyg {Cecidomyia aurantiaca Wagn.) 



er en lille, knap 2 Mm. lang, orangegul Myg med sorte- 

 brune Følere og lysebrune Ben. Hunnen har en kort, ikke 

 udskydelig Læggebrod. Larven ligner i hoj Grad den 



Beretning om Angreb af Insekter paa Hvede. Afgiven til 

 Indenrigsministeriet af Prof. Schiødte. November 1855. 



