167 



paa lignende Maade som Fritfluen. De overvintrende 

 Larver lever i Hjerteskuddet af Rug- og Hvedeplanter; i 

 April-Maj gaar de ned i Jorden og forpupper sig. Den 

 anden Generation lever paa samme Maade i Sommerhvede 

 og Byg. 



Lupinfluen (Anthomyia funesta Kuhn) 



er 4V2 Mm. lang, brunligt eller hvidgraat behaaret. Pup- 

 perne overvintrer i Jorden. Fluen, der kommer frem i 

 Midten af Maj , lægger sine Æg paa Lupinkimplanter. 

 Larverne, der bliver indtil 6 Mm. lange, æder sig ind i 

 Roden, Stænglen og Bladene: de Sidste visner, Roden og 

 Stænglen bliver sorte, og Planten dor hurtigt. 



Tidlig Saaning af Lupinerne, helst for Udgangen af 

 April, har vist sig virksom overfor disse Fluer. 



Gulerodsfluen (Psila Bosae Fabr.) 



er en 4—5 Mm. lang, glinsende sort Flue med gule Ben og 

 gult halvkugleformet Hoved, der er næsten lige saa bredt 

 som Brystet. Larven er 5 Mm. lang, glat, glinsende, 

 gullighvid; i den tilspidsede Forende ses to sorte Mund- 

 kroge, i den bredere Bagende to sorte Spidser med Aande- 

 hullerne. Puppen er lysebrun, tværrynket; dens Bagende 

 er skjævt afskaaren og ligesom Larvens forsynet med to 

 korte, sorte Spidser; den overvintrer i Jorden. Tidligt 

 om Foraaret udvikles Fluen og lægger sine Æg i Jorden 

 ved Grunden af Gulerodsplanter; Larverne vandrer læn- 

 gere ned og gnaver Gange i den nedre Del af Gule- 

 roden ; Gangene, der er smalle og brune og løber i Siksak, 

 fyldes efterhaanden med Exkrementer, og de omliggende 

 Dele raadner. Guleroden mister sin sode Smag, bliver 

 bitter og lugter ubehageligt. Ved stærkt Angreb bliver 

 Toppen gul og visner; trækker man en saadan Plante op, 

 ser man ofte de tynde Larver rage frem af Roden. En 

 saaledes angreben Gulerod kalder man i daglig Tale orm- 

 stukken. Efter kort Tids Forløb er Larverne udvoxede, 



