173 



kommer Fluen frem og opsoger nu 

 unge Vintersædsplanter eller, hvis 

 saadanne ikke findes, Græs. Paa 

 disses Blade lægges paany Æg; 

 Larven bevæger sig ind indenfor 

 Skeden og derefter stedse dybere 

 ned, indtil den naar Hjærtet, hvor 

 den overvintrer. Først om Foraaret 

 giver dens Nærværelse sig imidlertid 

 til Kjende: det angrebne Sted for- 

 tykkes ofte i ganske overordentlig 

 høj Grad, samtidigt med, at Længde- 

 væxten hæmmes, hvorfor disse Skud 

 snart overvoxes af andre Planter 

 eller af et sundt Sideskud. 



1 Keglen optræder paa samme 

 Egn kun én af Generationerne paa 

 Korn, hvilket er en naturlig Følge 

 af, at begge Generationer sjældent 

 vil finde Kornplanterne paa det for 

 dem egnede Stadium til Æglægning, 

 og derfor i det mindste den ene Gene- 

 ration maa tage til Takke med Græs. 



Som Middel mod den gule Byg- 

 flues Angreb maa tilraades tidlig 

 Saaning af Vaarsæden og sildig Saa- 

 ning af Vintersæden , saa at den 

 Første er naaet for vidt frem for 

 Fluen , og den Sidste endnu ikke 

 forefindes , naar Æglægningen skal 

 finde Sted. Dernæst er det her som 

 overfor næsten alle Angreb af Vig- 

 tighed, at Jorden holdes i god Drift 

 og gjødes rigeligt, saa at Planterne 

 kan voxe fra Angrebet*). 



HP.r.- 



*Fig. 40. En Bygplante, hvis 

 Skede er aabnet, saa at man 

 ser Furen og det af Bygtluen 

 angrebne Ax. I Furen ses 

 Pappen. 



*) Andre nærstaaende , men betydeligt mindre Arter: Uvedellucn 



