183 



og i de følgende Sommermaaneder. Efter nogle Ugers 

 Forlob begynder Æglægningen, særlig i August, September 

 eller endnu senere. Æggene, der er runde, glasagtige, 

 lyse og meget elastiske, lægges i større eller mindre Hobe 

 i Revner i Jorden, under Græs, Mos eller raadnende Plante- 

 dele, hvor Solstraalerne ikke kan naa dem. Sneglene fort- 

 sætter Æglægningen i længere Tid; én Snegl kan i Løbet 

 af nogle Dage lægge flere Hundrede Æg. Eftersom Vejret 

 er mere eller mindre gunstigt, udvikles Æggene hurtigere 

 eller langsommere; er det varmt, kan de udvikles i 3 

 eller 4 Uger; er det koldere, varer det længere; hyppigt 

 overvintrer Æggene, navnlig naar de er lagt sent. Man 

 kan derfor træffe Snegleunger baade om Efteraaaret og 

 om Foraaret i April — Maj. Æggene er overordentlig sejge 

 og taaler baade Kulde og Varme; ved stærk Varme skrumper 

 de ind; men kommer der atter Fugtighed, svulmer de 

 igjen op. De smaa Sneglelarver, der, naar de slipper ud 

 af Æggene, er 2 Mm. lange, naar de trækker sig sammen, 

 10 Mm., naar de strækker Kroppen, adskiller sig kun fra 

 de voxne ved Størrelsen. I den første Tid holder de sig 

 samlede; snart begynder de imidlertid at spredes, tager 

 ivrigt Fode til sig og kan være udvoxede efter omtrent 6 

 Ugers Forløb. 



Sneglene dør ikke som Insekterne, naar de har lagt 

 Æg, men kan blive flere Aar gamle og formere sig flere 

 Gange, naar Vejret er dem gunstigt. De gjør megen 

 Skade baade paa Marker og i Haver. I Haverne æder de 

 Bladene af alle Slags Grøntsager; Jordbær og Frugt spiser 

 de ogsaa gærne. De Snegle, der gjør mest Skade paa 

 Markerne, er den nøgne graa Agersnegl {Limax agrestis L.), 

 der bliver c. 5 Cm. lang, er rødlig graa paa Ryggen og 

 lysere graa eller hvidlig paa Fodskiven, og Ravsneglen 

 (Siiccinea putris L.), der har et tyndt, graaligt, spidst Snegle- 

 hus med en stor Skalmund. Paa Markerne æder de det 

 unge Korn, Kløver, Roer og Kaal, idet de særlig vælger 

 de unge, saftige Plantedele; undertiden skal de ogsaa 

 angribe de underjordiske Plantedele, f. Ex. Kartofler, der 



