J. UZEL, MONOGRAFIE RADU „THYSAN0 PTERA“. 
jsou velmi kratke, podlouhle kulate. Prvnt cl. velmi siroky a ntzky, znacne kratst nez 
2., avsak trochu sirs!, castecne pod vybezkem celntm skryty, 2. clanek bankovity, velmi 
siroky, na uzke stopce. Treti, 4. a 5. cl. asi stejne dlouhe, asi stejne siroke, trochu 
kratst nez 2. cl., na kratkych stopkach; 6. cl. dels! nez 2. a uzst. Stylus dosti 
dlouhy, 2. cl. jeho jest tenet a trochu deist nez prvy. Tykadla 2lutava, 4. a 5. cl. na 
konci slabe sedohnede zkalene, 6. cl. as do polou nezkaleny, od polou sedohnedy, stylus 
sedohnedf. Velmi zridka jsou zkaleniny na clancich tykadelntch blede. Vyjimkou jest 
3. cl. ke konci slabe sedy, 4. cl. krome base, 5. celf, 6. cely a stylus sedohnede az 
cernohnede. Pterothorax malo delsi nez hlava, deist nez prothorax a malo sirst nez tento. 
Prednt rohy mesothoraxu vycntvajtci. Delka tela 08 mm. 
Var. connaticornis m. Sestf cl. tykadla a stylus srustajt v jediny celek, 
na nemz nelze rozeznati hranic clanku, z nichz se sklada. Spojene tyto tfi clanky jsou 
na basi zlutave, jinak sedohnede. 
c?- 
Die Hal id aye blede zlutf; abdomenem jeho prosvttajt safranova varlata; pfed- 
poslednt clanek abdom. ma pred koncem uprostred dva ostny. 
Druh ten jest jedntm z nejhojnejstch. Mezi tistci exempl., ktere jsem zkoumal, ne- 
nalezl jsem ani jedineho samce; jest tudt^ jisto, ze rozmnozuje se trasnenka tato pravidlem 
parthenogeneticky. Zije po cel^ rok v drnu, mimo to v lete hojne v kvetenstvich nejru- 
znejstch trav a nekdy i v klasech obilnych (vyjtmaje oves). V kvetech jinych rostlin jt 
nent. — Var. connaticornis jest hojnejst ne2. forma typicka. 
Cechy: Praha. Mukarov. Hradec Kralove. Trebechovice. Opocno. Turnov. Krko- 
nose: Po celem hrebenu v mechu a drnu; na vrcholu Snezky v mnozstvt. Jablonec. 
Liberec. Solnice. Hory Orlicke. Milesovka. Peruc. Jind. Hradec (Duda). — Na Helgolande 
a v okolt Berltna prostval jsem ji z drnu. 
-3:—S- 
$. 
Korperfarbe licht braungelblich. Das ausserste A.bdomenende ist graubraun bis 
schwarz; ebenfalls sc.hwarz ist die Spitze des Russels. Kopf nach hinten etwas erweitert. 
Fuhlerglieder sehr kurz, langlich kugelig. Erstes Glied sehr breit und kurz, bedeutend 
ktirzer als das 2., jedoch etwas breiter, theilweise unter dem Stirnfortsatz verborgen, 
das 2. Glied napfformig, sehr breit, mit kurzem, schmalem Stiele. Das 3., 4. u. 5. 
Glied etwa gleich lang, etwas ktirzer als das 2., kurz gestielt; das 6. langer und 
schmaler als das 2. Stylus ziemlich lang, sein zweites Glied diinner und etwas langer 
als das erste. Fiihler gelblich, das 4. u. 5. Glied am Ende schwach graubraun 
getriibt, das 6. Glied etwa bis zur Mitte licht, von der Mitte an graubraun, Stylus 
