J. UZEL. MONOGRAFIE RADU „THYSANOPTERA". 
do zadu (na obr. 163. ve smeru sipky), pobne zajiste v tom pfipade obema ratneny 
obruce, ktere jsou ke kuzi pfirostle, a tudiz rozevrou se i drapky, ktere take s kiM 
jsou v tesnem spojent, a kolem pevneho bodu (e) se otaceji. Cim pak toto zatahnuti 
jest silnejsi, tim vice se drapky rozevrou, a ttm vice roztahne se kozni lalok, mezi 
drapky se nalezajici. Zaroven pak vnikne do laloku toho mnozstvi jiste tekutiny a 
napne ho tak, ze vezme na sebe podobu mechytku vodou naplneneho. Tento mechyfek 
ma na konci prohlubinu (fig. 155., a), kterouz pfissava se k predmetum, na nez byl 
vtlacen. Tekutinu vylucuje velika zlaza, nalezajici se castecne v holeni, castecne v stehnu 
(fig. 156.). Kdyz jest tarsus necinny (fig. 152.), vytece veskera tekutina z vacku. a tento 
se do vrasek slozi.— Jordan, ktery pomery ty sledoval u larvy sveho druhu Phloeo- 
tlirips brunnea, tvrdi, ze kazda obruc pfiklada se jednim koncem na vvbezek drapku 
(d), cimz pfimo drapky obrucemi pry se rozeviraji (ac take poznamenava, ze se to 
krome toho deje tez prostrednictvim ku^e, k niz jak konec tyce chitinove, tak i drapky 
jsou prirostle). To zajiste jest maly omvl ktery snadno lze vysvetliti z fig. 153. Tam 
totiz zda se skutecne, jakoby obruce na vybezek drapku se upevnovaly. Pohled vsak 
se strany (fig 154.) snadno nas pfesvedci o pravem stavu veci. Tekutinu vacek na- 
plnujici povazuje Jordan za krev, ac i pripousti, ze by mohla byti vvmeskem nejake 
zlazv; tu vsak nenalezl. — U dospelych tfasnenek jsou pomery tytez jako u larev, jen 
mene zfetelne. Chitinova tyc rozsifuje se tu obycejne v chitinovou plosku, z ni^ jde 
mnoho chitinovych vlaken do laloku kozniho. 
Ke konci dluzno zminiti Se jeste o zvlastnim peru u rodu Dendrothrips , v pte- 
rothoraxu ukrvtem (Tab. VI., fig. 86.), o nez zadni nohy pri skoku se opiraji. 
Jiz Bonanni (L. c. 1.) pozoroval, ze trasnenky maji nohy zakoncene pruhlednym 
mechyfkem, jejz pfitlacuji, rozsirivse ho, na predmety, po kterych lezou a tak' na nich 
lpeji. Degeer pak (L. c. 2.) soudil, ze mechyrek onen vylucuje nejakou lepkavou hmotu; 
nekdy vsak zdalo se mu pry, ze vidi vydutou blanku, ktera jevi brzy mensi, brzy vetsi 
prohlubinu, die toho, jestlize slabeji neb silneji na povrch pfedmetu je tlacena. R. 1761. 
pravem tvrdil Sulzer (L. c. 5.), ze noha tfasnenek zakoncena jest krome mechyfkem 
jeste dvema drapky. R. 1764. pravi Geoffroy (L. c. 9.), ^e chodidlo tfasnenek sklada 
se ze dvou clanku, z nichz druhy promenen jest v puchyfek. R. 1773. opakuje Degeer 
(L. c. 11.) svoje pozorovani dfivejsi a dodava, ze vyduty mechyfek snad Ipi na pfed- 
metech podobnym zpusobem jako banka k pousteni krve na kuzi lidske. R. 1780. pravi 
Goeze (L. c. 18.) v jedne z poznamek, ktere pfidava k pfekladu prace Degeerovy 
z r. 1773., ze mechyfek tfasnenek pusobi prave tak jako mechyfek na nohach roztocu, 
Acarus coleoptratorum zvanych. jimz se tato zvifatka pfissavaji k hladkemu povrchu 
brouku, na nicM cizopasi. R. 1836. povazuje Burmeister (L. c. 45.) mechyfek tfas¬ 
nenek za pfissavku. R. 1838. (L. c. 50.) vyobrazuje tentfz autor mechyfek ten od druhu He- 
liothrips haemorrhoidalis, Chirothrips manicata (u toho kresli dva drapky k mechyfku 
pfilozene), Thrips physopus a Acanthothrips nodicornis a nazyva ho areola, plan- 
39 
— 305 — 
