J. UZEL, MONOGRAFIE RADU „THYSANOPTERA“. 
Velikou pohyblivost’ sosaku umozhuje mekka svetla blana (Tab. VIII., fig. 148 .,d; Tab. 
IX., fig. 161., bl), ktera na basi jeho se rozprosttra a spojuje ho s chilinovou kostrou 
cast! sousedntch, a to v pfedu s okrajem cela (r), po stranach s okrajem prodlouzenych 
tvaft (u) a vzadu s prosternem. Plast’ kuzele ustniho slozen jest ze ctyf castt. V pfedu 
(kdyz sosak je vzpftmen) naleza se trojhranny hofejst pysk (a), po kazde jebo strane 
siroka kusadla druheho paru (maxillae, b ) s jednlm parem makadel, a dole siroky spodnt 
pysk (labium) s druhym parem makadel. Spodnt pysk ze vsech cash merou nejv6tst 
zucastnuje se pfi tvorbe. plaste. Na konci rypaku naleza se otvor ustnt, kterym mohou 
vymrstena byti kusadla prvntho paru (mandibulae, j), jez u trasnenek lezl uvnitf plaste, 
a jez majt podobu velmi dlouhych stetin. Krome toho naleza se jeste y dutine plaste 
jeden lichy, velmi silny bodec (m), ktery lezf na jejt leve strane a na sve basi se roz- 
sifuje v desku (n). Tento utvor, jenz bodcem ustnlm budeme nazyvati, jest pro tfa- 
snenky velmi charakteristicky, nebot’ nevyskytuje se u zadneho jineho hmyzu. — Po- 
znavse tak povsechne podobu sosaku, obrat’me se jiz k dukladnejsimu popisu castt, 
z kterych se sklada. 
Horejsi pysk (labrum, Tab. IX., fig. 161., a) ma podobu vysokeho trojuhelnika 
a pametihodnym jest ttm, ze basis jeho jest nesymmetrickou. U trasnenek terebrantial- 
nich prodluzuje se totiz prava jejt strana skoro az k okraji cela, kdezto leva od neho 
se oddaluje. U tubulifer pak (Tab. IV., fig. 30., fig. 31.), kde cela basis hofejstho pysku 
jest mnohem bliZst okraji celntmu nez u podradu druheho, nesoumernost’ jevt se ttm, 
ze rob na leve strane base jest hluboce vykrojen. Ke konci se labrum znacne zuzuje 
a konct bud' tupe (u vsech terebrantit a z tubulifer u rodu Megalothrips, Cryptothrips, 
Anthothrips a Zygothrips), aneb ohybajt se okraje jeho do zadu a tvoft tak dlouby, duty, 
na konci otevreny hrot (Tab. IV., fig. 30.). Kratce pfed koncem jest pysk u terebrantit 
na malou vzdalenosf po cele strce blanitym a svetlym, na konci pak ma uzkou blanitou 
obrubu (Tab. IX., fig. 161.). 
Druhy par kusadel (maxillae, Tab. IX., fig. 161., b ) pfiklada se ke stranam 
hofejstho pysku, s nimiz jest pevne spojen. Kazde kusadlo ma tvar trojuhelnika. Blana, 
ktera jeho basi spojuje s prodlouzeninou tvafe, jest velmi uzka. Maxilly nedosahujt konce 
hof. pysku, nybrz ztracejt se pfed ntm z povrchu kuzele ustntho a vnikajt do jeho dutinv. 
kdez die Bo his e pevne se spojujt se stranami jazyka (glossa). Nedaleko base kusadla a rovno- 
bezne s nt tahne se nekdy zfetelna pftcna ryha, kterou Jordan povazuje za hranici mezi 
dvema. cast’mi, ktere u kusadel druheho paru hmyzu jinych jsou zfetelne oddeleny. Cash tv 
slujt cardo a stipes. Malae, tfett to cast' kusadla, zakrnujt zde uplne. As uprostfed ma 
ka2da maxilla sve makadlo, ktere stojt na okrouhlem blanitem svetlem mtste (Tab. IV., 
fig. 30.), jez u terebrantit prodluzuje se az k basi kusadla (Tab. IX., fig. 161.). 
Spodnt pysk (labrum) tvoft zadnt stenu plaste kuzele ustniho a ohnutfmi kraji 
svymi pevne pfileha k okrajum druheho paru kusadel. Nelze na nem spatfovati jiz stop, 
ktere by poukazovaly k tomu, ze srostl z leve a prave strany. Za to hranic.emi od sebe 
