J. UZEL, MONOGRAFIE RADU „THYSANOPTERA 8 . 
a sedmym krouzkem abdominalnim. Zlazy mazove tubulifera nemaji. U nekterych druhu 
(ku pfikladu Trichothrips copiosa , Acanthothrips nodicornis atd.) jsou vzdy dve 
a dve rourky vajecne distalnim koncem k sobe prirostle. Z toho spolecneho zakonceni 
vychazi po jedne tenke nitce (Endfaden; Tab. X., fig. 167., k), ktera brzy spojuje se 
s nitkou sousednlbo paru rourek vajecnych. Spolecna nitka (l) pripevnuje se na zadni 
konec vetsiho z obou paru zlaz slinnych (m), jak to jiz Haliday r. 1852. (L. c 61.; 
Tab. VII., fig. 16.) poznal. Nitkami temi, jadry sem tam opatrenymi, navzajem drzi se 
tedy slinne zlazy i vajecniky v poloze stale. U jinych druhu ( Anthothrips statices 
a aculeata) jsou vsecky ctyri rourky vajecne kazdeho vajecntku distalnimi konci spo- 
jeny. Z tohoto spolecneho mlsta pak vychazi jen jedina nitka. — R. 1852. pravl 
jiz Haliday, ze vajecniky trasnenek vubec jsou prstovite rozlozene, a ze maji po 
clyrech rourkach vajeSnych o mnohych komurkach; kresli je od druhu Phloeothrips 
(= Anthothrips ) statices a Phloeothrips (= Trichothrips ) pini (Tab. VIII., fig. 
12. a 13.). 
Samci ustroje terebrantii (v tom ohledu zkoumal jsem zvl. druhy: Thrips phy- 
sopus, Physopus vulgatissima a Aeolothrips fasciata) slozeny jsou ze dvou varlat 
(Tab. IX., fig. 166., a) a jen z jednoho paru zlaz pridavnych (f), jak jiz Haliday r. 
1852. poznal a od druhu Limothrips cerealium vykreslil (Tab. VII., fig. 1., 4. a 5.). 
Varlala maji bud podobu protahle hruskovitou, aneb jsou k obema koncum zuzena. 
Barva jejich jest hneda az pomerancova, nasledkem cehoz prosvitaji abdomenem. Vfvod 
jejich (b) jest bud jen tak dlouhy jako varle samo, aneb o neco delsi. Na konci nekdy 
(u Thrips physopus , c) dosti znacne se rozsiruje. Ductus ejaculatorius (e), do nehoz 
vyvodv varlat se usti, jest na basi znacne, nekdy neobycejne rozsireny (d). Do teto 
rozsireniny jeho usti se jediny par 2laz pridavnych (f), ktere svou velikosti casto pfeko- 
navaji varlata. Tvar jejich jest podlouhle vejcity. Kolem ustredni jejich dutiny jest roze- 
stavena jedna vrstva velmi objemnych bunek zlaznatych. Vyvod , techto zlaz jest velice 
kratky. Ductus ejaculatorius usti se do apparatu pyjoveho, jenz jest mezi obema posled- 
nimi clankv abdominalnimi vychlipitelny. Pyj jest chitinovy osten, k nemuz se z kazde 
strany priklada jedna chitinova pochva (Tab. V., fig. 54., a). Vsechny tfi cash bezi, 
jsou-li vychiipeny, pod poslednim clankem abdomenu (ktery nema desky bfisni) az na 
spicku jeho, kdez koncem svym nahoru jsou ohnuty. Pochvy pyje jsou nekdy hackem 
zakonceny (tak u druhu Physopus robusta ; Tab. V., fig. 56., a). Jordan mini, ze 
vytok chamu nedeje s.e pyji, nybrz vycblipitelnym lichym chamovodem, a ze pyj i jeho 
pochvy slouzi jen k vedeni tohoto ustroje. 
Samici ustroje terebrantii (Tab. X., fig. 168.) jsou podobne vytvofeny jako u tu- 
bulifer. Take zde pozustava kazdy vajecnik ze ctyr rourek vajecnych (a), ktere na kazde 
strane usti se do vejcovodu (c), na konci poharovite rozsifeneho ( d ). Oba vejcovody 
spojuji se brzy v lichy vejcovod (e), jenz vchazi do kladelka, vycnivajiciho mezi osmym 
a devatym clankem abdominalnim. Rourky vajecne nesrustaji nikdy distalnimi svymi 
— 325 — 
