H. UZEL, MONOGRAPHIE DER ORDNUNG THYSANOPTERA. 
vlezou do pochvy hofejsich listu k nevymetanemu tou dobou jeste klasu a pokracuji 
ve sve skodlive cinnosti, vyssavajice nejiitlejsi casti pletiva. Na polich tech pak se pan, 
kladou svoje zimni(?) vajicka a umiraji. Kdyz pak druheho roku zaseje se na ta mista 
len, vylezaji mlade larvy z vajicek v zemi ukrytych(?) a davaji se do neho. 0 pfitom- 
nosti jejich nejlepe pfesvedcime se, kdyz nekolik chorobnych rostlinek vyklepame nad 
bilym papirem, jenz brzv jest pokrvt velikym mnozstvim larev. 
Vzhledem k tomuto rozsifovani se tfasnenek vzduchem odporucuje Ladureau 
postaveni dosti vysokych plotu, z pletene slamy zhotovenych, ktere letict tfasnenky 
zachvcuji a nepropousteji. Ucinek techto ochrannych plotu jest velmi napadny zvlaste 
tam, kde jen cast' nektereho lniste obklopovaly. Cast' tato jest, jak, Ladureau a pred 
nim jiz Corenwinder se presvedcili, u^ehu prosta, kde^to cast' druha byva nekdv 
uplne spalena. 
Pravdivost’ svych tvrzeni hledi Ladureau dokazati pokusem. Zasil totiz v za- 
brade jistou plochu lnem. Kdyz pak mlade rostlinky dosahovaly delky sesti neb sedmi 
cenlimentna, rozdelil tu plochu ve dve poloviny slamenym plotern 1 m vysokym. Na 
jednu polovinu roztrousil nekolik kilogrammu uzehem stizenfch rostlinek Inenych, obsa- 
hujicich mno^stvi tfasnenek. Po peti asi dnech pocal nakazenv len chfadnouti. Kdyz pak 
jednoho dne prislo velike horko, svesily vsecky rostlinky v obou polovinach sve hla- 
vicky. Do rana vsak byl len v zdrave polovici uplne zotaveny, kdezto v nakazene cash 
zustaly hlavicky jeho nicimi a nezdvihly se vice. Zdrava cast' pole dosahla 65 cm. delky 
a kvetla po cele plose, nemocna vsak dosahla nejvyse 40 cm. delky a mela jen ne¬ 
kolik kvetu. 
Z mnohych latek chemickych, ktere Ladureau k zahnani tfasnenek uzival. 
osvedcila se nejlepe vodou silne zfedena st'ava tabakova; dale odporucuje k pokusum 
jeste petrolej, znacne s vodou smichany, a velmi slaby roztok kyseliny phenove. Krome 
toho radi, aby rolnici nahrazovali draslo, pude lnem odnimane, vhodne zhotovenym 
umelym hnojivem, a aby po obili pestovali na temze poli cukrovku neb brambory, kterych 
pry tfasnenky se netknou (?) pro tvrdost’ jejich pletiva, takze pak larvy z vajicek se 
vylihnuvsi hlady umiraji. Nasledujiciho roku bezstarostne mohou opet zaseti len. 
R. 1879. opakuje Ladureau (L. c. 114.) sva pozorovani dfivejsi a pfidava, 
ze pocalkem kvetna lihnou se larvy z vajicek, polozenfch do zeme tfasnenkou Thrips 
Uni. Mlade larvy ssaji na kofinkach lnu. Teprv dokonaly hmyz opousti zemi a ^ivi se 
pak st'avami hofejsi cash rostliny, nacez rozsifi se po obili a pohance, kdez klade svoje 
vajicka. Generace pak z techto vajicek vznikla klade ji£ vajicka zimni. 
Take u nas pocitili jsme v poslednich letech skodlivou cinnost' tfasnenek na lnu 
zpusobem velmi citelnym. V okoli Hradce Kralove byly (jak jsem teprve letos se do- 
vedel) mlade rostlinky lnu tfasnenkou (ktere sedlaci fikaji »cerne musky«) temef obsy- 
pany. Tato »spalila« nekdy cela pole, takze pry musela byti zaorana. Podivno, ze nektera 
pole lnu byla usetfena, kdezto jina nedaleka uplne byla znicena. Jakozto dobry pro- 
— 386 — 
