Antal Oldenborrer, afblades Egen snart ganske, selv om andre 

 Træer kun er svagt begnavede. 



Straks efter at Oldenborrerne er kommen op af Jorden, par- 

 jer de sig; men Hunnerne lægger dog først Æg omtrent 14 Dage 

 efter. De graver sig da et lille Stykke (nogle Tommer) ned i 

 Jorden og lægger her gennemsnitlig 25^30 Æg. Det er den 

 første Æglægning, efter hvilken de kommer frem igen og giver 

 s\o til at æde paa ny; og efter andre 14 Dage (altsaa omtrent 

 4 Uger efter Frembruddet) gaar de ned i Jorden igen og lægger 

 et lignende (hdt ringere) Antal Æg. Efter denne anden Æglæg- 

 ,ning kommer de atter frem, og en Del af dem lægger muligvis 

 Æg en tredie Gang, c. 6 Uger efter Frembruddet. Ved Æg- 

 lægningen vælger Hunnen med Forkærlighed en Jord, som er let 

 at arbejde i, f. Eks. velbearbejdet Havejord o. lign. I Slutningen 

 af Juni og Begyndelsen af Juli dør efterhaandén de Oldenborrer, 

 der er undgaaede deres talrige Fjenders Efterstræbelser; mange 

 synes at gaa ned i Jorden og dø der. 



Æggene er ovale, i Lin. brede og hdt længere, gullige, med 

 en temmelig blød Skal. 4 — 6 Uger efter Æglægningen kommer 

 Larven frem. Den spæde Larve (Fig. i) afviger fra den større 

 Larve (Fig. 2) væsentlig kun ved sit forholdsvis store Hoved og 

 lille Bagkrop (det samme er forøvrigt Tilfældet med mange andre 

 spæde Insektlarver). I den første Tid tager den kun de fineste 

 Rødder (og maaske desuden døde Plantedele i Jorden), og An- 

 grebet vil derfor, da det tilmed finder Sted sent paa Sommeren, 

 ikke blive føleligt denne første Sommer. Om Vinteren æder den 

 ikke noget, men den næste Sommer fortsættes Arbejdet, og hen 

 paa Sommeren bliver den saa graadig, at Angrebet er ret foleligt, 

 hvor der er mange Larver til Stede. Den tredie Sommer er Lar- 

 ven temmelig stor og fortærer nu endog ret grove Rødder. 

 Næste Aar æder den kun om Foraaret og først paa Sommeren; 

 ved St. Hansdag hører den op at æde, og i Begyndelsen af Juli 

 skifter Larven for sidste Gang Hud og bliver Puppe. 



Larven æder en Mængde forskellige Slags Rødder, baade af 

 urteagtige og af træagtige Planter; den er aldeles ikke nogen 

 Kostforagter, om den end foretrækker visse Rødder for andre og 

 forsmaar nogle ganske. Afd. Gartner Wendt, der i Aarene 1857 

 og 1858 havde et betydeligt Oldenborrelarveangreb i sin Have^), 

 har givet Meddelelser om den forskellige Grad, i hvilken Planterne 



^) Tidsskr. f. Landøkonomi, 3. Række, 8. Bd., 1860, S. 145 — 154. 



