21 38!) 



undertiden Vanskelighed ved at hane sig op lil Vandskorpen og synker snarl lil Bunds, 

 hvor den da omkommer. Rimeligvis er det Luftblæren eller "Flydekuglen«, jfr. min Frem- 

 stilling af denne under Corethraen, mellem Krop og Vingeskedcr, der i saa Tilfælde mangler 

 helt eller tildels. Nakkerorene, Fig. II aa, ere temmelig korte, Brsidigt pyramidedannede, 

 med skraat afskaaren Endeflade. Nakkerorenes Endeflade er saaledes forholdsvis meget 

 stor, hvorved den afgiver et udmærket Holdepunkt i Vandskorpen for Poppen; men Størrelsen 

 fremkalder den tilsyneladende Vanskelighed, at en meget stor Luftblære kunde danne sig, naar 

 Nakkerørene pludseligt sænkedes, hvorved Puppens Vægtfylde ligeoverfor Vandet vilde blive 

 altfor ringe. Denne tilsyneladende Vanskelighed loses nu paa den Maade, at Nakkerørenes 

 indre Vægge ere beklædte med talrige Børster, Fig. 12 og 13, hvilke Børster ydermere paa 

 den Del af Væggene, som vende frit opad, lobe sammen knippevis, saa at der herved 

 dannes en Mængde Punkter eller Smaaplader, Fig. 12a; Fig. 14, alle liggende i samme 

 Plan, næsten i Flugt med Vandskorpen. Naar nu Puppen kommer op i Vandet og lægger 

 Enden af Nakkerorene i Vandskorpen, vil, saaledes som man ved Hjælp af en Loupe ofte 

 kan see, en ganske fin Vandhinde lægge sig hen over de smaa Chitinpladers Plan, saaledes 

 at der kun fortil bliver en smal Spalte, hvorigjennem den atmosphæriske Luft kommer i 

 Forbindelse med Luften i Nakkerørene og derigjennem med Luften i Puppens Traeheesystem. 

 Har Puppen ligget nogen Tid oppe, dunster denne Vandhinde bort, men kan jo let atter 

 skalles tilveie, naar Puppen vil og har Ro dertil. En Virkning af denne Vandhinde vil 

 være, at Puppen, naar den stiger ned, ikke vil fore saa megen Luft med sig, som den 

 vilde gjøre, hvis Nakkerørenes Ende dannede en aaben Skaal ; men jo mindre Luftblærerne 

 ere, des sværere bliver Puppen, og des lettere kan den bolde sig efter Behag nede i Vandet. 



løvrigt ligger Puppen langt fastere i Vandskorpen, end Larven gjør det, idet den 

 jo heller ikke har noget al gjøre paa Bunden. Bliver Puppen derimod forstyrret, farer den 

 med største Voldsomhed ned i Vandet ad Bunden til, og søger her at bolde sig fast ved 

 Hjælp af sine Hale- eller Svømmeblade; faaer den ikke fat med Svømmebladene, bliver den 

 ved med at fare om i Vandet. Er den kommet til Ro nede i Vandet og atter vil op lil 

 Overfladen, giver den blot Slip med Svømmebladene og stiger stille og roligt op i Vandet, 

 holdende sig i en krum Stilling med Nakkerorene øverst. 



Længden af Puppehvilen er kun kort og angives af De Geer til 3 Døgn, medens 

 jeg bar fundet den at være mindst 4 Dage, 9 — 13. Maj 1884; dog gjælder De Geer' s Angi- 

 velse vistnok, ligesom min, om Puppen i Fangenskab; i fri Tilstand er Puppehvileu vist- 

 nok længere eller kan i hvert Tilfælde trække langt kengere ud, naar køligt eller raat Vejr 

 indtræffer. 



Myggen kryber paa sædvanlig Maade \u\ af Puppehuden, idet Midtlinien af Mesono- 

 t n mi og Melanotum aabner sig efter den der forekommende Søm, og Myggens Mesonotum 

 hæver sig eller skyder sig frem gjennem Aabningen og trækker med sig Hovedet og An- 



