41G 48 



disse Tracheesy s te mer eller Stykker af Tracheer fyldes hvert for sig og 

 alle centrifugalt eller fra deres pr o xi male til deres dis tale Ende. Luft- 

 sækkene betragter jeg som anden og tiende Kroprings Længdestammer, som her altsaa 

 have opnaaet en enorm Udvikling; de staa ogsaa i god Forbindelse med det øvrige Trachee- 

 system , om end selve Forbindelsen dannes ved en lille Opsvulmning paa Enden af Luft- 

 sækkenes Tracheesystemer, Fig. 41b; Fig. 45 a. 



Paa Fig. 40 — 44 har jeg fremstillet, hvorledes Tracheedannelsen og Luftfyldningen 

 skrider frem: Fig. 40 og 43 vise, hvorledes Udviklingen skrider frem fra en af Luftsækkene af, 

 og ved Fig. 44 seer man, hvorledes der i den yderste Spids af Luftsækkenes Proces endnu 

 kun viser sig en indre Streng i Cellemassen, uden at Rørdannelsen eller Luftfyldningen er 

 trængt frem hertil. Fig. 46 — 49 fremstiller Tracheestykker i Dannelse fra andre af Kroppens 

 Segmenter. Der sees kun delvis Luft i Tracheerne, og i Fig. 46 er saaledes kun den i 

 Fig. 47 forstørrede Del, som svarer til Luftsækkene i anden og tiende Kropled, luftfyldt. 



Hverken Tracheesystemet eller Luftsækkene fornyes hos Corethra-Larven, saaledes 

 som hos Culex-Larven eller, efter en mindre Maalestok, hos Moehlonyx-Larven, jfr. det 

 Følgende. Heller ikke lider den indesluttede Luft nogen kjendelig Forandring: svinder ikke 

 bort eller drages ud af Kroppen; men Udviklingen af Larvens Tracheesystem foregaaer vist- 

 nok uafbrudt, uden Standsninger og Afbrydelser igjennem hele Larvens Liv. 



Af del Fremførte vil man see, at jeg omtrent er enig med Leydig, naar han, I. c. 

 p. 445, om Luftsækkene siger: »Die vier grossen Tracheenblasen entstehen dadurch, dass 

 die Stammchen des zweiten Korpergliedes (Brust), sowie des neunten sich erweitern und 

 grosse Luftbehålter darslellen » , thi om de end udvikle sig endnu i Ægget og altsaa langt 

 tidligere end nogen anden Del af Tracheesystemet, saa er deres Udviklingsmaade vel lige- 

 som de almindelige Tracheers kun en Dannelse af et lluulrum iudeni en Cellegruppe. 

 Derimod kan jeg ikke være ret enig med samme udmærkede Forfatters Opfattelse af Tra- 

 cheernes Overgang i eller Forbindelse med stærkt forgrenede Celler, naar han saaledes, I. c. 

 p. 445, siger: "Sie (o: Tracheernes ydre Hinde) ... steht bei der letzten Endausbreitung der 

 Tracheen in Verhindung mil starkverzweigten Zellen , deren Strahlen also die eigentlichen 

 Enden der Tracheen sind' —eller, som han andensteds siger, med et Net af grenede Celler, 

 I. ep. 446: "Auch hier lost sich das Stammchen in ein ans veråstelten Zellen bestehendes 

 Netz auf.« 



Derimod forekommer det mig, at min Fremstilling, ialfald for de Tracheers Ved- 

 kommende, som ere en Fortsættelse af Luftsækkene, stemmer med Herm. Meyers Opfattelse, 

 Zeitschr. f. wiss. Zool. 1. p. I SI, naar han siger: »die feineren Aeste entstehen in iistigen 

 Auswiichseu der Zellen des Hauptstammes. Man kann sich davon bei jungen llaupen 

 iiberzeugen, wo man hanlig an dem Bauptstamme einen seitlichen Auswuch erkennt, welcher 

 ersl theilweise mil Spiralfaden belegl ist.» 



