432 04 



mere end den anden. De forreste Luftsækkes gamle indre Sække vare noget sammenvrøv- 

 lede og indsnørede, og idet de efterhaanden bleve dette mere og mere, deelles de i tirre 

 Stykker, som kun indesluttede et ringe Quantum Luft, medens de nye, omsluttende Luft- 

 sække vare helt serumfyldte. De bageste Luftsækkes gamle, indre Sække vare derimod 

 hele, tenformede og næsten udfyldende de nye Luflsække. Længdestammerne vare, som 

 sagt, luftfyldte; kun var det forreste Stykke af dem, mellem de forreste Luftsække og første, 

 bagved liggende Mellemvæg serumfyldt, men efterhaanden fyldtes ogsaa de tre følgende 

 Stykker af Stammerne med Serum, og saaledes boldt de sig en 10 Minuter, da saa Luft- 

 massen eller Luftsøjlen i den bageste Del af Længdestammerne pludseligt svandt eller 

 sank, ligesom Quiksølvsøjlen i et Barometer synker, men uden som denne at skaffe sig 

 anden synlig Plads, Svindningen af Luiten skete snart lidt hurtigere, snart lidt langsommere, 

 stoppende eller ikke stoppende kort Tid ved en Mellemvæg. Luften i 8. eller sidste Stykke 

 af Længdestammerne holdt sig endnu et Par .Minuter, men da svaudt den ogsaa her i en 

 Fart. Luftmassen i de bageste Luftsække forøgedes ikke ved Svindingen af Lullen i 

 Længdestammerne, oi; de bageste Luftsækkes Rumfang er ogsaa altfor ringe ligeoverfor 

 Længdestammernes, til at de skulde kunne have optaget disses Luft, uden al være voxede 

 til meer end det Dobbelte i Omfang, hvilket umuligt kunde vare undgaaet min Opmærk- 

 somhed. Luften kunde heller ikke være sluppen ud gjennem Aanderørets Stammer, da disse 

 jo i al den Tid vare serumfyldte, og Dyret dertil den bele Tid laa i Vand, hvor den und- 

 slupne Luft inaalle lune vist sig som Luftblærer. — Og det Serum, som afloste Luften, hvor 

 kom del fra, uden fra Blodet gjennem Tracheerne? — Nu døde Larven og lagdes i en Skaal 

 med Vand, men Resterne al Luft vedblev yderligere at svinde, saa al der efter et Quarters 

 Forløb kun fandtes en lille Luftsøjle i den ene af de bageste Luftsække og efter yderligere 

 5 Minuler var der ikke Spor af Luft i Dyret ». Den her givne Optegnelse viser altsaa, 

 hvorledes i Løbet af el Par Timer de luftfyldte Længdestammer kunne næsten fyldes med 

 Serum, derpaa pludseligt atter fyldes med Luft, for saa endeligt al blive igjen, men lang- 

 sommere, helt serumfyldte. Dernæst troer jeg, at det fremgaaer saavel af denne som al 

 de foregaaende Undersøgelser, at det er Dyrels Blodvæske, som snart optager, 

 snart alter afgiver den i Tracheesystemel indesluttede Luft, og at Traeh eer- 

 nes Vægge ere permeable saavel for Luften som for Blodets Serum. 



Til yderligere Bekræftelse af den her fremførte Theori skal jeg gjengive lo Under- 

 søgelser fra det følgende Aar, Slutningen af Marts 1884. 



En Larve i Hudskiftning, med den gamle Hud endnu hængende ved sig, bragtes 

 under Mikroskopet, men uden at Dækglas anvendtes. "De forreste Luflsække vare luft- 

 fyldte, hvorimod af de bageste den ene Sæk til en Tredjedel, den anden til en fjerdedel, 

 vare serumfyldte, ligesom ogsaa Længdestammerne Ira de bageste Sække ud i Aanderørel 

 vare serumfyldte. Kroppens Længdeslammer vare lur største Delen serumfyldte, men en 



