456 88 



sig let forklare derved, at lian regner vor anden og tredje Brystring for kun at være een 

 Ring eller Led; men herved bliver rigtignok den anden Angivelse saameget vanskeligere al 

 forklare. Gercke tildeler dernæst Dixa-Larven to Spirakler paa Undersiden af første Bryst- 

 ring, jfr. ogsaa lians Fig. p. I GU, ligesom han ogsaa begynder sin Beskrivelse af Larven med 

 at kalde den «amphipneustisch», 1. c. p. 1G7. Muligt har han anseet en af de her forekom- 

 mende Gruber til de svære, stive Borster for et Spirakel, hvad de vel kunne ligne, naar 

 Børsterne ere udfaldne af dem. 



Biologi. 



Larven findes største Helen af Aaret fra det tidligste Foraar til del seneste Efteraar 

 liggende og flyde paa Overfladen af stillestaaende eller svagt rindende, temmelig tilgroel 

 Vand. Med sine Sugefødder og Børsterækker holder Larven sig fast til Oversiden af Vand- 

 planter, men Hovedet og Spidsen af Bagkroppen hviler paa selve Vandet, idet den ligger i 

 den krumbøjede Stilling, hvori den er afbildet paa Lig. 103. De lange, stive Borster paa 

 Indersiden af første Brystring og af femte til niende Bagkropsled tjene vistnok Larven i 

 denne Stilling som »Udliggere«; og yderligere tjene de fryndsede Chitinblade, »Spirakel- 

 bladene» og « Analbladene«, paa ottende og niende Bagkropsleds Overside som »Flyderen, 

 paa det at Larven kan ligge saameget sikkrere med Bygfladen og de i denne umiddelbart 

 liggende Spirakler i Vandfladen. Ved Flydernes Bygning og Størrelse sikkres dernæst Spirak- 

 lerne mod at blive overskyllede af Vandet, naar der finder nogen Bevægelse Sted i dette, 

 og denne Sikkerhedsforanstaltning er saameget vigtigere for Dixa-Larven i .Modsætning til 

 Auophelcs-Larven, hvis Spirakler ogsaa komme til ligge i Vandskorpen, som Dixa-Larven 

 har lagt sig for Anker med sine Sugefodder og ikke ligesom Anopheles- Larven kan flyde 

 med den kommende Bolge og saaledes undgaa Overskylningen. 



Dixa-Larven ligger den meste Tid roligt paa samme Sted, og kun sjeldenl flytter 

 den sig, idet den gjør faa, langsomme Sidebevægelser med Kroppen. Forstyrres eller for- 

 uroliges den, ere Bevægelserne naturligvis hurtigere, og da kan den ogsaa sees at dukke 

 ned under Vandet og bevæge sig gjennem dette ved Hjælp af slingrende Sidebevægelser. 

 Sin Fode faacr den paa samme Maade som Anopheles- Larven, idet den bruger sine Hvirvel- 

 organer til at sadle Vandet i Bevægelse; dog kan den ikke djeje Hovedet som hin Larve, 

 men højst la;gge det helt tilbage, saa at Hovedets Overside kommer til at ligge benåd 

 Bryststykkets. 



Stæger, I. e. p. 202 f , tyder « Halelapperne » (o: »Analbladene«) som Sugeredskaber. 

 Denne Tydning er vistnok urigtig, men uheldigere er det dog, naar han angiver Larvens 

 Stilling paa følgende Maade: «Den ligger nemlig paa Ryggen, fastheftet til Vandskorpen 

 med Sugefladerne paa Halen og de to Far Sugesvulster paa Bugen, saaledes al den mellem- 

 liggende Deel af Kroppen kommer lil at hænge nedad i en Bue, medens Forkroppen med 



