91 159 



Hovedet , Fig. 117, er temmelig slort, tykt, af et femsidet Omrids, fortil nogel 

 udtrukket og kjendeligt længere end bredt. Tredje Metaniers Rygskinne, Fig. 117 a, er 

 bredere end Hovedets halve Urede, Siderne ere bugtede, og fortil er den i Højde med 

 llvirvelorganernes Udspring ved en næsten ret, utydelig Tværlinje skilt fra anden Metamer. 

 Anden Metamers Rygskinne, Fig. 117b, er bred og lang, fortil vinkell'ormigt udtrukket og 

 under den fremstaaende skarpe Panderand udstyret med en Kain af temmelig korte, stive 

 Borster; den foran liggende, nedadvendende, tilbagebøjede Del af Rygskinnen er besat med 

 en tæt, kort Ilaarfilt. Fra Siderne af samme Metamers Rygskinne udgaaer de fra Culex- 

 og andre Larver saa vel kjendte Hvirvelorganer, Fig. 115 dd; Fig. 1 17 f; Fig. 1 18 g, kun 

 at disse Organer her ere langt betydeligere end hos nogen anden, hidtil kjendt Myggeform. 

 Hvert Hvirvelorgan bestaaer af et kort Grundstykke og et langt, bredt, for største Delen 

 budet andet Led; dette andet Led støttes af nogle Chitinlister, af hvilke den, som gaaer 

 gjennem Leddet paalangs, er den største. Fra Forranden af Leddet udgaaer en Vifte af en 

 50 Stykker lange, noget krummede, sammentrykte, i Inderranden spredt og temmelig kort 

 flossede Borster, som snart spredes, snart slaaes sammen, som Bladene i en Vifte. Fn 

 mindre Vifte, bestaaende af meget kortere, sammentrykte, i Inderranden langt tættere og 

 længere flossede, i modsat Retning krummede Børster eller Blade, udgaaer fra Roden af 

 den først omtalte Vifte. Hvad der hos Simulium-Larverne gjør Hvirvelorganerne saa frem- 

 trædende er navnlig den Omstændighed , at de Skeletdele af anden Metanier (Parapleuræ), 

 som hos de andre Myggelarver med saadanne Organer kun vare svagt udviklede, svagt 

 udsondrede og liggende under Sideranden af samme Metamers Rygskinne, her hos Simulium 

 ere stærkt udviklede og stærkt udsondrede. Tredje Metamers Rygskinne eller Overside er 

 som sædvanligt meget kort, med et Far hudagtige Udvidninger, som atter bære nogle l'aa 

 l'apiller i Forranden. 



Øjnene, Fig. 115 aa; Fig. 117 c, ere kun smaa, enkelte, siddende omtrent i Midlen 

 af Hovedets Sider; Biøjnene, Fig. 115 bb; Fig. 117 d, der sidde bag de egentlige Øjne, 

 ere en Smule større end disse. — Antennerne, Fig. 115 cc; Fig. I17e; Figur 118 h, ere 

 forholdsvis lange, men meget tynde, næsten børsteformige; de ere delte i 3 Led, af hvilke 

 de 2 yderste Led, som ere eller kunne være omtrent lige lange, tilsammen ere betydeligt 

 kortere end det første. 



Munddelene ere vel udviklede, rigeligt besatte med Børster, og Kindbakkerne have 

 skarpe Tænder og Kroge, som synes mere skikkede til al slikke og bide end lil al fastholde 

 et ISytte med. Underlæben, Fig. 118a; Fig. III), danner en trekantet, stærkl chiliniserel 

 Plade, som fortil er temmelig lige afskaaret og i sin Forrand indskaaret i '•) Tænder, af 

 hvilke Hjørnetænder og Midlertanden ere de stærkeste; ogsaa Siderandene ere indskaarne i 

 en 7— s, men langt svagere Tænder. Ovenover Underlæben og ragende el betydeligl Stykke 

 frem foran denne træder Bypopharynx frem som en trekantet, fortil lige afskaaren Plade, i 



58' 



