35 



rik- tili fäblonimig; blomskaften vanligen af fodrets längd, 

 stundom litet kortare, stuiidom närä dubbelt sä länga, lik- 

 soin fodret kort och tätt sraäludna. Fodrets färg är temli- 

 gen konstant enfärgadt blekt gröngul, utan gröna kanter 

 eller nerver, stundom grönare, stundom renare gulhvit och 

 eudast undantagsvis af kronans färg, da det ocksä antager 

 dess form. Deremot varierar fodrets ocli fodertändernas 

 form ganska mycket. Om man pä jDressade exeraplar upp- 

 raäter fodrets bredd i jemnhöjd med fruktämnets topp samt 

 dess största bredd upptill, finner raan att deu förra, uttryckt 

 i delar af deu sednare, varierar ifrän 0,3 5 tili 0,77 (orn man 

 uudantager en sannolikt genom odling uppkommen form 

 med kronlikt foder (f. calycina Lilja), der den utgör endast 

 0,12 5), raotsvarande, den förra ett trattlikt, den sednare ett 

 nastan jemnvidt bägarlikt foder. Jemförd med längden äter, 

 befinnes största bredden variera emellan 0,4, jemförelsevis 

 smalt, oeb 1, d. v. s. lika med längden, kort och bredt fo- 

 der. Fodertändernas längd är öfverhufvudtaget ^/g, stundom 

 endast V4 ^^ ^^^^ fodret, deras form deremot är nägot olika. 

 Säsom den typiska kan betraktas den korta och breda, nä- 

 got eller föga spetsiga äggformen, hvilkens kanter ända frän 

 basen jemnt eller nägot bägformigt afsmalna tili en nastan 

 trubbig spets, men ifrän deuna medelform gifves det afvi- 

 kelser i tvä motsatta rigtningar. Sälunda förekomma exem- 

 plar med temligen smalt triangulära, antingen trubbiga eller 

 tydligt spetsiga tänder med rätliuiga eller svagt bägböjda 

 kanter, andra äter med bredt jemnbreda eller uppät nastan 

 bredare tänder, hvilka i spetsen äro antingen trubbiga eller 

 mer eller mindre tvärt hojDdragna tili en längre eller kor- 

 tare, smal udd och kanten i följd häraf vid tandens spets 

 iirbugtad, stundom förefinnes en eller par ojemna sägtänder 

 i kanten närmare spetsen. Kronpipen är enligt regeln af 

 fodrets längd, undantagsvis nägot längre eller kortare. Brä- 

 mets vidd varierar frän 8 — 15 mm. hos säväl macrostyla 

 som microstyla exemplar, och är densamma hos exemplar 

 frä,u samma lokal större, äu hos de förra, än hos de sednare. 

 Da alla dessa hos enskilda delar förekommande olik- 



