41 



skaft ungefär af fodrets längd eller närä dubbelt sä länga 

 och liksom detta kort ocli tätt smäludna; fodret blekt grön- 

 gult (pä planchen grönaktigt), vidgadt bägarlikt, ungefär 

 dubbelt längre än bredt och med vidden vid basen 0,7 2 af 

 största vidden, samt breda (0,8 9 — 1.), äggrunda eller trian- 

 gulära, jemnt afsmalnande tänder, ^/g — Y^ af fodrets längd; 

 och slutligen kronau med pipeu klargul och 12 — 15 mm. 

 ofvanom fruktämnet, litet längre än fodret samt brämet stort, 

 15 mm., platt och Ijust svafvelgult utan mörkare svalgfläc- 

 kar. Denna sist nämnda egendomlighet, eller kronans färg, 

 form och storlek, utgör det egentligen karaktäriserande för 

 formen, hvilken pä grund häraf dels ansetts som en varietet 

 af elatior, dels säsom en hybrid emellan denna och offici- 

 nalis. Säväl bladens nervighet som fodrets beskatfenhet äda- 

 galägga dock tydligen dess officinalis-nsLtu.r, hvarjemte dess 

 förekomst säväl i Sydvest-Sjaelland, pä Bornholm och pä 

 Aland, i trakter der elatior ej förekommer, talar emot dess 

 förmodade hybriditet. Deremot förefaller det som om V. 

 Personnats diagnos i Bull. Soc. bot. France, äfvensom J. 

 Langes i Haandbog i den Danske Flora skulle afse en form 

 af elatior, att döma af fodrets färg, med gröna kanter och 

 tänder, äfvensom, enligt Personnat, af bladens beskaffenhet, 

 i motsats tili Langes uppgift i Botanisk Tidsskrift, XIV, p. 

 152, att fodret och bladens form likna Pr. officinalis, men 

 endast kronans form, storlek och färg Pr. elatior. 



För jemförelses skull torde det kanske vara skäl att 

 här anföra de äberopade diagnoserna iir säväl Fl. Dan. 

 som Bull. de la Soc. hot. de France. Den förra lyder som 

 följer: Primula Tommasinii — differt a P. elatiore Jacq. 

 calyce cainpanulato-inflato, dentihus h-eviorihus et latiorihus, 

 pedicellis molliter hreviterque imheruUs (nec viscoso-lanatis), 

 corollae lohis concaviusculis, tuho calycem vix excedente; a 

 P. officinali Jacq. differt umhella subsecunda., corolla ma- 

 jore, minus concava et pallidiore (sordide sulfurea, fauce et 

 tuho intense citrinis, neque aurantiaco-mactilatis), ab utro- 

 que foliorum lamina hasi cordata. Detta sistnämnda san- 

 nolikt med afseende ä Pr. Tommasinii Gren. & Godr. Fl 



