42 



Fr. II, p. 449, hvilken anföres som synonym, men hvilken, 

 säsom redan sagdt, af A. Kerner uppgifves vara identisk 

 med Pr. Columnae Ten. För öfrigt anföras säsom synony- 

 mer P. officinalis-elatior Muret in Reut. j;L vasc. de Ge- 

 neve p. 143, Lange Haandhog p. 181 och P. elatior var. 

 decijnens Sond. FL Hamh. p. 113, hvarjemte tillägges: Vi- 

 detur hyhrida proles. 



V. Personnats diagnos äter är följande: Primula elatior 

 (Gr. et Godr. Fl. de Fr. II, 430) var. macrocarpa. Cette 

 plante a les feuilles du P. elatior, mais elle en differe par 

 son calice (anguleux, pubescent, vert sur les angles, hlan- 

 chätre dans les intervalles) large, enfle et atteignant la lon- 

 guetir du tiihe de la corolle, renfie dans sa moitie inferi- 

 eure ä Vinsertion des etamines, tandis que, dans le type, le 

 calice atteint ä peine la moitie du tuhe, et les etamines sont 

 inserees ä la gorge renflee de la corolle. 



Det ifrägavarande finska, suhnacrostyla, exemplaret 

 förekom i sällskap med Pr. farinosa pä fugtig strandäng 

 pä ön Ängö af Värdö kapell, Sunds socken, Äland. Nägon 

 särdeles utmärkt form synes det ej vara. utan endast en 

 Stor- och Ijusblomraig, mycket storväxt varietet af Pr. offi- 

 cinalis med längsträckta blad. En bladformen och storle- 

 ken motsvarande microstyl form, men med ännii tunnare, 

 undertill bleka, glest tinhäriga blad, smalare (0,7 5) foder- 

 tänder och mindre blomkrona (10,5 mm.), har blifvit tagen 

 i Mäntsälä. 



Hvad för öfrigt de observerade olikheterna hos bladen 

 beträffar, sä kiinna de hänföras tili tvä hufvudtyper, nemli- 

 gen blad med tvär, stundom hjertlik, eller rundad bas (f 

 typica) och blad med smäningom afsmalnande bas (f. atte- 

 nuata), hvaremellan öfvergängen förmedlas genom blad med 

 rundadt eller smäningom afsmalnande, stundom tvär bas 

 (f. intermedia). Inom hvarje af dessa Imfvudgrupper finner 

 man blad med tätt gräluden undersida sarat med tunnt grä- 

 luden tili finhärig eller nastan glatt, grön undre sida, hvari- 

 genom inom livardera gruppen tvä eller tre mindre grupper 

 uppstä. Dessa kunna vidare pä grund af bladens konsistens 



