45 



B. Blad med rundadt ellei* sinäningom afsmalnande, 

 stundom tvär bas (f. intermedia). 



I. Blad iindertill gräludna, tunna, stora (60 — 85 mm.), 

 längsträckta (0,4 6—0,47), längskaftade. 



Värdö, Äland (mutka, unicolor). 



Sääksmäki i Tavastland (apkulata). 

 II. Blad undertill glest finliäriga tili nastan glatta, 



grägröna eller gröna, tunna tili temligen fasta, me- 



delstora tili stora (45—7.5 mm.), vanligen breda 



(0,4 6—0,6 3), läng- eller kortskaftade. 



Mäntsälä i Nyland (rmitka). 



Sääksmäki i Tavastland ((q) kukita). 

 „ ,, (amhigua). 



Vesilaks i vestra Tavastland (amhigua). 



C. Blad aflänga med smäningom afsmalnande bas (f. 

 attenuata). 



I, Blad undertill gräludna, fasta, medelstora (45 — 



65 mm.), längsträckta (0,41 — 0,44), längskaftade. 



Sumparn vid Helsingfors (mutka). 



Sordavala i Ladoga-Karelen (mutica). 



Limingo i Mellersta Österbotten (mutica). 

 II. Blad undertill tunnt gräludna, temligen tunna, 



medelstora (50 — 60 mm.), temligen breda (0,5), 



längskaftade. 



Vasa i Södra Österbotten (mutka). 

 Bland dessa mä, säsom mest anmärkningsvärd ooh frän 

 den typiska formen mest afvikande, särskildt framhällas f. 

 attenuata, utmärkt genom jemnt afsmalnande, aflänga tili 

 äggrundt aflänga, längskaftade blad af medelstorlek (45—65 

 mm.), antingen fasta, undertill tätt gräludna, längsträckta 

 (^bredden 0,41—0.44 af längden), säsom hos exemplar frän 

 holmen Sumparn i Norra hamnen vid Helsingfors, frän Sor- 

 davala och frän Limingo närä Uleäborg (ett ensamt exem- 

 plar bland hoplagd grästorf pä kanten af ett ängsdike) eller 

 tunna tili temligen fasta, undertill tunnt gräludna tili nastan 

 glatta och gröna, bredare (bredden 0,5 af längden), säsom 

 hos exemplar frän Vasa. Fodret är hos alla smalt (bred- 



