50 



ende pä fodertänderna f. mutkaa med afseende pä bladen subf. 

 media af f. typica. För öfrigt mycket storväxt. 



I motsats tili fodret synas deremot bladen, ehuru vis- 



serligen äfven de mycket vexlande, karaktärisera vissa for- 



mer, hvilkas studium i lefvande tillständ ute i det fria torde 



erbjuda intresse i och för utredandet af de förhällanden, 



som tili deras uppkomst samverka. Säsom typ för hela ar- 



ten torde bland de ofvan uppräknade f. genuina fä anses, 



säsom den form, hvilken pä grimd af beskrifning, växtplats 



och utbredning närmast öfverensstämmer med den allraän- 



naste uppfattningen af Pr. officinalis Jacq. De mig till- 



gängliga, visserligen fätaliga, finska exemplaren af densamma 



förena dessutom hos sig den typiska formen af säväl blad 



som foder, bland utländska deremot frän södra Schweiz och 



södra Frankrike, äfvensom frän Wien med smalare blad, 



anträffas äfven sädana med f. suhapiculata pä fodertänderna. 



Den förekommer pä öppna, soliga ängsbackar, hvarest öf- 



verhufvudtaget bladen blifva mindre, fastare och undertill 



mer gräludna. Dess yttersta motsats, f. tenuissima, deremot 



är en produkt af bördiga, fuktiga och skuggiga skogsängar, 



hvarest bladen i det höga gräset tvingats att medels länga 



skaft sträfva uppät för att söka Ijuset och tillika blifvit 



tunna och under linhäriga eller nastan glatta. Af denna, 



som i Finland anträffats med jemnt afsmalnande tänder, 



förekommer i He?'!). Hassar. pä Helsingfors Universitet ett 



exemplar med tandformen suhapiculata utan annan lokal- 



anteckning än „in pratis sylvaticis." 



Pä samma sätt torde i allmänhet de former, som hafva 

 längskaftade blad, derför hafva att tacka en med rik gräs- 

 växt bevuxen växtplats, hvarest en rikligare solbelysuing gif- 

 ver upphof ät fastare och undertill tätare gräludna blad, 

 bristen pä direkt solljus äter ät tunnare och undertill tunnt 

 gräludna tili nastan glatta. Är gräsväxten pä växtplatsen 

 deremot gles och läg, blifva bladen mindre och kortskaftade 

 samt mera utbredda, och derjemte pä soligare platser fa- 

 stare och undertill tätare gräludna, pä skuggigare deremot tun. 

 näre och undertill mindre häriga tili nastan glatta och gröna. 



