66 



nan grupp af slägtet. Hittills kända lokaler äro: Da- 

 larne: pä en gängstig mellan Falun ocb Grycksbo (cf gonid., 

 Juli 1854, S. O. L.), Angermanland: Björna soeken, Nyli- 

 den (cf et $ ster. raixtse, J. Ängström), Österbotten: Sä- 

 resniemi (ster., Juli 26, 1869, M. Brenner), samt Finska 

 Torneä Lpm.: Palojoki (cT, Juli 31, 1867, J. P. Norrlin). 

 Den äkta C. Francisii (Hook.) Du m. är deremot funnen 

 inora norden hlott i Jylland (Tb. Jensen). 



6. Cephalozia (Eucephalozia) Ekstrandi (Lirapr.). I tre 

 originalpaketer frän Snebsetten pä Dovrefjeld, Aug. 9, 1883^ 

 samlade af iipptäckaren. min skarpsynte vän, pastor Chr. 

 Kaurin, var jag ur ständ att bitta nägonting annat, än en 

 alldeles steril groddbärande form af C. ]}leniceps, uppblan- 

 dad med likaledes sterila ständ af C. hicuspidata, Marti- 

 neilla curia, Jung ermania aljKstris m. fl. Af alla dessa är 

 det den första som synes motsvara den gifna beskrifningen, 

 bvarför väl bela den s. k. arten mäste indragas. 



7. En inora bela floromrädet temligen utspridd art af 

 Jxmgermania är den af gammalt bos oss kallade „J. Horn- 

 scliucliii". Den äkta J. Hornschuchii Ne es. bar, pä grund 

 af originalexemplarens granskning, likväl visat sig vara nägot 

 belt annat, nämligen (fide cl. amic. Limpricbt) en forra af 

 den ytterst mängskiftande J. Muelleri Nees., b. e. J. han- 

 tryensis Hook., bvilken städse är dioik. Vär ifrägavarande 

 är deremot paroik ocb bar af mig benämnts Jung. lopho- 

 coleoides, säsom ej ringa närmande sig tili slägtet Loplioco- 

 lea. Hon stär invid den äfvenledes paroika J. Kaurini 

 Li m pr. ocb den dioika J. heterocolpos Tbed., men är tili 

 den grad utmärkt, att tilläfventyrs det vore naturenligast 

 att bon finge bilda en egen afdelning, grundad pä frukt- 

 svepets egendomliga trekantigbet. Diagnosen lyder: 



Paroias jilantaj ad 6 cm. altse et 4 mm. latse, pun- 

 genti-aromatica3, csespites virides vei feie semper, praecipua 

 in buraidioribus, intense purpureo-brunneos vei fere nigros 

 formantes; caulis subsimplex, antice planiusculus; folia mag- 

 na, supra vaUle convexa, optime obliqua, late ovato-rotunda^ 

 margine repanda, ad U.2 5 vei profundius late triangulariter 



