114 



samt stjelk- ocb grenbladens olikformighet ej sä litet ora 



P. j^ectinaUis, med hvilken den ocksä Inttils förblandats. 



Frän hvardera är den dock konstant och genomgäende skild; 



frukterna äro mindre äu lios F. ijedinatus, men större äii 



hos P. filiformis; säsom dess mest i ögonen fallande speci- 



fika egendomligheter mä här blott nämnas de vida bladsli- 



dorna, det korta snärpet, de tätsittande tahika blomkran- 



sarne och de lägt kölade frukterna med deras tjocka och 



lasta piilpa. Det största ex. jag sett är det frän Oravais, 



hvilket är nedtill afslitet, men det oaktadt c. 12 dm. längt. 



En jemförelse mellan P. vaginatus och P. flabellatus Bah. 



är det mig f. n. af brist pä material omöjligt att uppdraga. 



Engelska exx., som tillsändts mig imder namn af P. ftahel- 



latus, äro enligt min äsigt endast vanhga, äfven hos oss 



förekommande modifikationer af P. pectinatus. Enhgt Thy- 



selius (Bot. Notiser 1884, p. 91) är P flahellatus dock spe- 



cifikt skild frän P 'p^^ctlnatus , nägot som ej heller förefal- 



ler osannolikt efter en jemförelse med nägra (icke fruktbä- 



rande) exx. i Petersburger herbariet och fig. 1421 i Engl. 



Botany (^third ed., Voi. IX, 1869). Frän P. vaginatus är 



P. flahellatus i alla fall lätt skild genom spetsiga blad och 



frukter af samma storlek som hos P. ]jectinatus ^); en viss öf- 



verensstämmelse räder mellan dessa arter med hänsyn tili fruk- 



ten, i fall denna verkligen äfven hos flahellatus är kölad. 



I detta afseende kan en osäkerhet gent emot Babingtons 



iittryckliga diagnos synas obefogad, men motiveras tili fiillo 



deraf att uttrycket „kölad" för abborrgräsens frukter i flere, 



äfven bättre descriptiva arbcten är nog sväfvande; för vin- 



nande af nödig precision torde det vara lämpligt att an- 



vända detsamma endast för att beteckna formen pä sten- 



fruktens lock; ätminstone är det nödvändigt att uttryckligt 



angifva, när blott den yttre pulpan dermed afses. Sälunda 



är locket hos P. vaginatus lägt, men tydligt köladt, hos P. 



pectinatus jemnt afrundadt. Deremot äro hos denna senare 



art säväl locket som stenfruktens sidor kullriga mot rygg- 



^) Jfr Bdbington: Manual oi" Britisli Botany. Fifth ed., 1862. 



