115 



fogarne, hvarigenom här bildas tvä skarpa längdfäror ; pä 

 den torkade frukten synas dessa mer 1. mindre tydligt ge- 

 nom den skrumpnade lakunösa pulpan och liafva derigenom 

 föranledt det föga exakta uttrycket „trekölad"; pulpan pä 

 nötens rygg är tjockare än pä dess sidor ocli bildar vid 

 torkning ojemna veck och rynkor, som stundom antaga form 

 af en lag skenköl. 



I afseende pä den geografiska utbredningeu inom Skan- 

 dinavien torde ännu förtjena framhällas, att P. vaginatus, 

 sä vidt man af de sparsamma uppgifterna kan bedöma, 

 synes uppträda vikarierande för P. pectinatus. Denna se- 

 nare är en sydlig art, hvars uordligaste mig kända fyndor- 

 ter äro Nora i Ängermanland (c. 62° 50' n. br.) pä svenska 

 sidan och Yxpila vid Gamla Karleby (63° 50') pä den finska. 

 Den kända sydgränsen för P. vaginatus är föga aäägsen här- 

 ifrän: Bygdeä (64°) och Oravais (63° 16'). Sedän uppmärk- 

 samheten engäng fästats vid denna art, torde väl snart nog 

 gränserna för dess utbredningsomräde kunna fastställas med 

 större noggrannhet och säkerhet än hvad för närvarande är 

 möjligt. 



