119 



det minsta koksalt. Deremot kuiide iiti ett par af botten- 

 profven märkas spär af jern. 



Senare bar jag i Aiidrejews ofvan citerade arbete ^) 

 sett att kemisten Struve i S:t Petersburg redau tidigare an- 

 stält en undersökuing öfver den kemiska sammansättningen 

 af Ladoga vattnet frän stora djup ocb funnit, att det inne- 

 haller knapi)ast märkbara spär af chlornatrium men alls 

 inga svafvelsyrade salter. Det kan säledes numera betrak- 

 tas som en afgjord sak, att Ladoga alltigenom ända ner tili 

 de största djupen är en sötvattenssjö. 



Vattnets temperatur är i allmäubet mycket olika i den 

 norra djupa och den södra griinda delen af Ladoga. Medan 

 ytvattnet i den förra endast längsamt förändrar sin tempe- 

 ratur, som är underkastad jemförelsevis smä ärliga variatio- 

 ner, är deremot ytvattnets temperatur i den senare äfven- 

 som i vikarne i hög grad beroende af luftens temperatur. 

 För att belysa detta kunna följande af mig under juni mä- 

 nad 1885 anstälda mätningar af ytvattnets temperatur tjena: 



O 



Fjärdeu utanför Kronoborgs socken 



Sortanlaks vik 



2 kilorceter SO om Konnevitz 



10 kilomet. SO om Konnevitz 



Taipalen luoto kl. 9 V2 f. m- 



Mellan Taipalen luoto och Konnevitz kl. 12 m 



Sordavala viken (midt pa den inre fjärden)-' 



Sordavala viken, mellan Havnksensaari ocb 



■ Rekala 



2—3 kilomet. O om Piensaari (utanför Sorda 

 vala viken) 



3 — 4 kilomet. S om Puutsalo 



Mellan Heinisenmaa och Kexholm 



') S. 130. 



