125 



juni kl. 4 — 5 em. var tätast c. 12 meter imder ytan, och 

 som frän detta maximum ganska likformigt aftog säväl uppät 

 mot ytan som nedät mot bottnen, hvilken var pä 25 — 2C) 

 meters djup. Vid ytan saknades den nastan alldeles men 

 förekom redan ganska talrikt 2 meter imder ytan, der den 

 erhölls i ungefär lika stort antal som 24 meter un der ytan. 

 Tili natten närmar sig Limnocalanus ytan, fastän endast 

 ett ringa antal anträfias vid sjelfva vattenbrynet under de 

 Ijiisa juni nätternas halfskymning. 



Den pelagiska faunans ursprung. Forel och Weis- 

 mann hafva särskilda gänger sökt visa att den egendomliga 

 pelagiska faunans likformigliet uti olika ofta vidt frän iivar- 

 andra aflägsna sjöar bör förklaras genom bithörande formers 

 öfverföring frän en sjö tili en annan medels foglar. De 

 schweiziska sjöarne, hvilka af dessa forskare blifvit under- 

 sökta, voro under istiden uppfylda af glacierer. Deras djur- 

 verld har säledes först efter denna geologiskä period kunnat 

 invandra dit och troligen frän nägra andra sjöar. Den pe- 

 lagiska faunans ursprungliga uppkomst blef säledes icke 

 förklarad genom transport hypotesen. För ätskilliga bit- 

 hörande former visade emellertid samma forskare, att ur- 

 sprunget bör sökas uti strand former, hvilka smäningom flyt- 

 tat ut tili den pelagiska regionen och der afpassat sig för 

 de nya lefnadsförhällandena. Detta ursprung hafva troligen 

 de för den pelagiska regionen egendomliga arterna af släg- 

 tena Daplinia och Cyclops samt mähända äfven aiBosmina 

 och Diaptomus. För ett par af den pelagiska faunans mest 

 karakteristiska former, nemligen Leptodora liyalina och By- 

 tliotreplies longimaniis dög denna förklaring emellertid icke. 

 Dessa betraktar den italienska zoologen Pavesi som rehkta 

 hafsformer, hvilka genom hafsvikars under och efter istiden 

 smäningom skeende afspärrning och förvandling tili insjöar 

 afpassat sig för lifvet i bräckt och sött vatten. 



För BytJiotrepJies synes mig denna förklaring vara an- 

 taglig. Detta slägte stär nemligen närä det marina slägtet 

 Podon, hvarför det är tänkbart, att det under en jemförel- 

 sevis ny tid differentierat sig frän sistnämnda slägte. Dere- 



