135 



hvilken dessa klor sitta, är beyäpnad med 7 — 8 taggar. 

 Af dessa äro vanligen en eller tvä belägna jm processen. 

 Mot spetsen äro obdominalklorna dessutom försedda med en 

 rad mycket fina borst. Skalet är slätt iitom i främre nedra 

 hörnet, der en stormaskig oregelbunden retikulering är syn- 

 lig. Djurets längd är 0,7—0,8 m. m. Dess färg känner 

 jag icke, emedan jag endast undersökt spritexemplar. 



Denna form anträfiades äerestädes inom det semipela- 

 giska bältet äfvensom invid stranden mellan Kexholm och 

 Sortanlaks. 



Bosmiufi lougispiua v. Ladogensis mihi. 



Formen bildar en öfvergäng mellan B. longispina Ley- 

 dig och B. longicornis Schoedler, med hvilken senare den 

 tili kroppens och l:sta antennparets allmänna form, spi- 

 nans rigtning och abdominaltaggarnes beväpning öfverens- 

 stämmer. Den skiljer sig frän B, longicornis och kommer 

 närmare B. longisplna genom kortare rostrum och derige- 

 nom att skalet är strieradt pä pannan och nacken. Denna 

 striering är dock betydligt svagare än hos Leydigs art och 

 sträcker sig icke öfver skalets hela ryggsida som hos denna 

 litan iipphör vid tarmens öfre krökning. Det ser häraf ut 

 som ora ifrägavarande Bosmina-iovm skulle stä närmare B. 

 longicornis än B. longispina och snarare borde betraktas 

 som en varietet af den förra. Att jag det oaktadt fört den 

 som varietet nnder B. longispina beror derpä att jag i Sor- 

 davala viken funnit en öfvergängsform mellan här beskrifna 

 Ladoga form och den typiska B. longispina, sadan denna 

 förekommer t. ex. i Kallavesi — $:s längd utom spinan 0,4 6, 

 med spinan 0,5 3 m. m., största bredd 0,4 1 m. m. — cf 

 obekant. 



B. longispina v. Ladogensis anträffades inom hela den 

 del af det undersökta pelagiska omrädet, der vattnets tem- 

 peratiir var öfver -|- 5° C. En enda gäng erhölls den uti 

 vatten af + 3° 3 temperatur men da endast uti ett par 



