31 



l-calcaratse; posticai calcari exteriore apice obliqiie truu- 

 cato. Tarsi postici tcuues, compressiusculi. Unguiculi 

 deute armati. Epistenia et cpimera mesothoracis beuc 

 clctenuinata. Anteuna3 maris apice plerumque spiraliter 

 contortaj vel uncinato-reflexo. 



Denna afdelning afviker i flera hänseenden från de i colonier 

 IclVande Vespor. Hufvudet har både hjessan, tinningar och kinder 

 kantade ; ögonen äro bredare nedtill och upptaga hela basen af man- 

 diblerna, fråu hvilka de ej äro skilda genom något större mellanrum. 

 Mandiblerna äro i allmänhet längre med skarpare spets, pä insidan 

 oftast beväpnade med flera tänder, på ryggsidan alltid försedda med 

 några upphöjda lister och intryckta linjer. Tungan är vanligen smal, 

 labial-palpernas sista led i allmänhet kortare. Pronotum har ett tyd- 

 ligt afsatt collare. Mesonoti parapsider äro åtminstone vid basen an- 

 tydda. Metathorax är sluttande nedåt och har ofta ett af upi^höjda 

 lister begränsadt sexsidigt fält i midten. Framvingarne hafva stig- 

 mat större och tydligare utbildadt; vena basalie träffar postcostan 

 straxt framför stigmat; radiallältet är i spetsen oftast försedt med 

 ett bihang, emedan costan böjer sig ned och utsänder en kort gren 

 frän spetsen af fältet; 2:a submarginal-fåltet har nästan utan undan- 

 tag den inre sidan bruten nedom midten i en spetsig vinkel och upp. 

 tager den yttre rccurrenta nerven nära vid eller i yttre hörnet; 2:a 

 brachial-fältet utsänder nerven i midten och dess öfre yttre vinkel 

 är rät. De bakre vingarne hafva tvdlig basal-flik och flera hamuli 

 ligga framför radial-nervens utgång. Mellanbenens tibier hafva oftast 

 endast en apical-sporre ; de bakersta tibiernas yttre sporre är i spet- 

 sen snedhuggen och försedd med cu fin udd. Tarserna äro ej breda 

 i synnerhet på bakbenen smala och på undre sidan ej försedda med 

 något sammetsartadt toment. Klorna äro i spetsen på undre sidan 

 beväpnade med en tand. Episterna såväl som epimera mesothoracis 

 äro genom sutur tydligt afsatta. 



Hannarne hafva antennernas sista leder i spetsen oftast inrullade 

 eller rakformigt tillbakaböjda; oftast är äfven clypeus enfärgad gul 

 eller åtminstone med mera utbredd ljus teckning och spetsen skarpare 

 utskuren. 



Dessa Vespor bygga sina bon i Icrhus, kalkväggar, på sandiga 

 eller torra marker. De göra en genombruten böjd, strutlik tillbygg- 

 nad på yttre sidan, men lösbryta den sedan de inlagt fndan för lar- 

 verna, hvilken utgöres af förlamade iusecter hufvudsakligcn fjäril- 

 och coleopter-larver. 



