aiDBigtet nedanför antennerna, i framkanten är den mer 

 eller mindre, oftast vinkligt utdragen och döljer labrum, 

 som i allmänhet är smal. Mandiblerna äro starka, i spet- 

 sen på insidan beväpnade med 3 eller flera tänder, på 

 ryggsidan kullriga hos de i samhällen lefvande arter, 

 längre och törsedda med upphöjda lister hos de öfriga. 



Maxillerna hafva merendels korta flikar, deras pal- 

 per äro G-ledade, trådformiga; tungan i spetsen khifven 

 eller djupt urbräddad, stundom bred, i spetsen är den 

 liksom paragloss?e försedd med en liten chitinartad plåt ; 

 labialpalperne äro normalt 4-ledade, stundom saknas den 

 sista leden. 



Thorax är i allmänhet starkt bygd; dess första ring 

 har ryggskenan eller pronotum kort, är halfcirkelformigt 

 utskuren samt räcker med sidoflikarne ända till vingloc- 

 ken; vanligen är dess bakre del (collarc) afsatt genom 

 en intryckt linja och räcker i midten i jemnhöjd med 

 mesonotum, som sällan har tydliga parapsidce. Scutellen 

 är i allmänhet stor, oftast försedd med en intryckt linja 

 i midten. 31esopliragma ligger ej fritt i dagen, så att 

 frenimi ej synes. På mellanbröstet äro cjnmera altid, 

 stundom äfven cpisterna tydligt afsatta. 3Ietanotum är 

 mer eller mindre starkt utveckladt. Metathorax upptages 

 till största delen af det l:a abdominalsegmenfet, endast 

 hos de egentliga Vesperna är metaphragma synligt som 

 ett triangulärt fält hopflytande med metanotum. Abdo- 

 men är till formen mycket olika inom de särskilta afdel- 

 ningarne; dess första (egentligen 2:a) segment har oftast 

 den bakre delen (postpetiolus) afsatt genom en fin intryckt 

 tvärlinja och bildar merändels en rät vinkel emot den 

 främre delen; 2:a ringen är alltid störst, dess ventral- 

 segment försedt vid basen med en tvärintryekning (suJcus), 

 som stundom är bred och belagd med flera upphöjda lin- 

 jer eller lister. Hos honorna äro ringarne till antalet G, 

 hos hannarne 7 och sista rygg- och bukskeuan sluta i 

 spetsen tätt tillhopa. 



