111 



Uufvudet är rumladt, pannan kullrig; occllerna sma hos honan men 

 tydliga; epistoma köladl, hos honan taogformigt uppstående; antenn- 

 groparne hos hannen tvärliggandc ; mandiblerna med 3 ganska starka 

 tänder; peristomium kort, transverselt ovalt, ej räckande till midtcn 

 af strupen. Antennerna äro korta, hos honan snodda, hos hannen 

 böjda, fastade nedtill på pannan. Thorax hos honan har suturen 

 emellan pro- och mesonotum skarpt marquerad, emellan mesonotum 

 och metathorax mindre tydlig. Framvingarne hafva stigmat starkt 

 utbildadt, nervi spurii korta, hvarigenom 3:e submarginalfältet och 

 diskfältet liksom marginalfältet komma närmare vingspetsen; subraar- 

 ginalfälten äro 3, af hvilka det andra är nästan triangulärt och upp- 

 tager liksom det fyrsidiga 3:c nerven något före midten ; den vanliga 

 tvärnerven är nästan incident ; vena basalis träffar postcostan något 

 framför stigmat, dess aliscissa 2:a är föga kortare än abscissa l:a, 

 men nästan dubbelt så lång som postcostans sbscissa 2:a; discoidal- 

 fältcts yttre sida är rät. Bakvingarne hafva basalfliken oval, knap- 

 past nående tredjedelen af brachialfältet ; den nedre grenen af cubi- 

 tus tiUsluter detta fält och träffar brachium på föga afständ från vin- 

 gens inkant, den vanliga tvärnerven saknas. Abdoraen har 2:a 

 ventralsegmentet i midten beväpnadt med en kort hvass tuberkel ; 

 honan har postpctiolus starkt utvecklad ; hannens 2—6 dorsalsegment 

 äro vid basen försedda med en tvärintryckning, som småningom af- 

 tager på de sista segmenten, 1—5 dessutom med en apical-nedtrj'ck- 

 ning, marquerad af uppstående styfva hår. Höfterna äro nästan ke- 

 gelformiga, de medlersta kortare men liksom de andra hopstående i 

 medellinjen. Tibierna äro glest fintaggiga på de bakre benen, hos 

 hannen nästan obeväpnade, beväpnade med 2 sporrar; tarsarnc äro 

 långa, metatarsus pä bakbenen ej utskuren; klorna hos honan obe- 

 väpnade, hos hannen klufna i spetsen och med tydlig pulvill. Epi- 

 sterna på mellanbröstet hos hannen ej afsatta. 



Den i vår Fauna förekommande arten trätias på sandmarkcr; 

 möjligen lefver den parasitiskt hos Apiarier. 



1. M. mclanoccphala : Hirtula, riibra, capite abdomine- 

 que nigris, autice rulis: mas niger, segmento ultirno dor- 

 sali media tovea impressa, apice inciso. Long. 5 — 8 mill. 



Latr. GcD. Crust. et Ins. IV. 120. Nyl. 1. c. IG. 1. 



MntiUa mclanoccphala Fab. Ent. 8yst. II. ?,T1. 21 

 (fcmina). 



